Nr. 



ET MAGISK DYREBILLEDE I T. HJEMS MUSEUM. 



linder de samme nakkens og hodets konlmiinier og de kraftig 

 markerte klør. Vendelbjørnenes baand rundt nakken og frem- 

 staaende øienbryn har sit motstykke paa det linske dyr lig. 6. 

 Der er dog ogsaa en betydelig for- 

 skjel. Ved de finske ligurer er 

 del ornamentale traadt helt i for- 

 grunden. Dyrene har ikke faat 

 utvikle sig frit, men er tvunget 

 ind under sit dekorative formaal. 

 Deres form er saaledes betinget av 

 sverdk nappens. Derfor er krojipen 

 unaturlig opskutl. hodet har ikke 

 den fremadvendte. hvilende stil- 

 ling, men er mere nedadvendt. 

 Stilistisk og kronologisk er de lin- 

 ske dyrefigurer paa det nøieste 

 knyttet til en vis klasse dyrefor 

 mete si)iender\ som synes oprin- 

 delig at høre hjemme jKia et øst 

 ligere kulturomraade i Norden. 

 Til sit dekorative øiemed har det 

 aaljenbart ikke været kunstneren 

 om at gjøre at fremstille et be 

 stemt dyr, men dyreformen ei 

 fremgaat av tidens herskende 

 smak. Faa den anden side er 

 dyrene samtidig sterkt realistisk 

 og kan ikke ha fjernet sig langt 

 fra sin levende model. At en saa 

 dan oprindelig ligger til grund og 

 er det samme dyr som vi gjen 

 linder paa spydspidsene fra Stod 

 og Vendel, tør der vel neppe være 

 tvil om. De fremtrædende likheler 

 synes vanskelig at kunne forklares 

 kun som konventionelle fælles stil 

 træk uten indbyrdes forbindelse. 

 Hvordan dette forhold turde op- 

 fattes, vil jeg nedenfor næM-mere 

 berøre. De finske dyrefigurer til 

 hører Vendeltid. De kan vel likesom de skandinaviske dateres 

 til 1. halvdel av 7. aarhundrede. Fig. (i maa va-re noget yngre 

 €nd fig. o. 



Fisv. 4. 



i K. St.iki'.na i Sv. .\iil. 'lidskr. 1^: 1, s. I.')!) IV. 



