Nr. 



ET MAGISK DYREBILLEDE I T. HJEMS MUSEUM. 



11 



At billedniagien 

 været helt ukjeiull 

 raade, er imidlertid 



søkk^ fra Søndfjord, som paa den ene side er forsynet med en 



runeindskrift, som av S. Bugge dateres til 2. halvdel av 7. aar- 



hundrede^, sees paa den anden side en 



kombination av linier, som ikke usand 



synlig kan være en klodset fremstilling 



av en tlyndre eller kveite (fig. 11 K Er 



denne tydning rigtig, vilde det ligge nok 



saa nær i dette billede ogsaa at se uttryk 



for den forestilling, som vi har trodd al 



turde IcVgge i fiskebillederne paa Teks 



dalskniven og Seljesøkket. F'or billedets 



magiske betydning taler maaske ogsaa 



runeindskriften, som jeg nedenfor vil 



komme tilbake til. 



Ibrovrig ikke har 

 l)aa germansk om- 

 sikkert nok. 

 Professor M. Olsen har saaledes gjort 

 mig opmerksom paa at der er tra'k som 

 antyder en gammel offerskik at nedlægge 

 Frøis billede paa hustomter og i akrer 

 for at siki"e sig hjemmets trivsel.'' Som 

 saadanne olTergaver forsynet med Frøis 

 billede opfatter professoren de bekjendle 

 guldplater fra Hauge i Klepp.^ Denne tro, at man 

 •del i frugtbarhelsgudens gaver ofrer gudens billede, er 

 som bunder i de samme forestillinger, som vi luenei 

 grund for de foran nævnte dyreljilleder." 



1 O. NoRD{;.\AHD; Træk av fiskeriets utvikliiiii; i NorLtc. I, 

 - S. Bug(;e: Norges Indskrifter med de ældre Hiiner. I. s 

 ^ Magxi's Olsen oii; Ha.xkon ScHHTKrjd: De to runestener 

 K^Iepp paa Jæderen. Bergens Museums Aarb. 19()!t, no. 11 . 

 * Ab. 1899, s. 8<;. M.uiMs Oi.skx oi^ H.xakon Schetki.k. anf. arb. s. 14 If. 

 I 1910 blev der indsendt til lyjobenhavn to gul(lgul)t)er fundne paa 

 Ivirksæter i Hevne, S. Trondhjems amt, i jorden ved en agers ojjar- 

 bcidelse . Disse stykker, som ikke nu kan identiliceres i det danske 

 NatlonahnuseuuL har nudig været utklij)pe(le figurer beshegtet mrd 

 fremstillingerne paa guldplaterne fra I\lepp. Anf. arb. s. 19. 

 •' En anden og som det synes tjesla-gtet forestilling, som moter os i 

 den historiske oldtid, er den som har git sig sit mest kjendte uttryk i 

 oldtidens herse rker. On. herse rkr betyder egentlig bjørnepels, men 

 hrukes i historisk tid om de kjtvmper, som i kampen var iforl hjorne- 

 skind og utmerket sig ved overordentlig styrke og vildhet. iste(ienh)r 

 bjørneskind kunde de ogsaa være iført ulveskind (vargstakkar), og 

 'de kaldtes da ulfheånar. Vi S3'nes her at staa ovenfor en ældgammel 

 forestilling om at man ved at iføre sig et dyrs ham ogsaa faar del i 

 •dyrets natur. Ved at iføre sig bjørne eller ulveskind faar disse kjæmper 

 ibjørnens og ulvens styrke og grundiet. De forvandles til tijorn eller 

 adv cfr. varulv. K. ModK. (lermanisehe Mvlliologie, s. 4;)— 44 . Ibu-er 



br at faa 

 en tanke 



lij 



s. <.s. 

 :\:>l If. 

 Ira Tu 



S. !>.-). 



il 



Oli 



