Nr. ol ET MAGISK DYREBILLEDE I T. HJEMS MUSEUM. 13 



man magisk villet sikre sig en heldig jagl. Kn dypere og mere 

 konkret tanke tør jeg ikke lægge i disse hilleder, idet man maa 

 anta at de oprindelige lorestillinger var hleknet i en lorholdsvis 

 saa sen tid som den, hvortil disse spydspidser maa dateres. 



At veide hjørn med" spyd eller pile var i oldtiden som ogsaa 

 langt ned i nyere tid ikke ualmindelige skjønt den vel som 

 oftest hiev fanget i grav eller indhegning on. hiarn})ass!. Men 

 hjørnen har altid været en frygtet motslander, som der kra^vdes 

 mands mot og kraft at vinde bugt med, og det hændte vel ikke 

 saa sjelden, at bjørnen blev den seirende. Derfor kunde det 

 nok tæMikes, at man, hvor det gjaldt en saa farlig jagt, tok sin 

 tiltlugt til magiske midler. 



Det er bekjendl nok al blandt mange folkeslag saavel paa 

 primitivt som paa mere fremskredent standpunkt, har nedlæg- 

 ningen av visse slags større vildt va'ret forbundet med religiøse 

 ceremonier. Ogsaa hos Nordens germanske befolkning tor vi 

 forutsa'tte, at det samme engang har været tilfa'ldet. Direkte 

 vidneshyid fra den gamle litteratur kan jeg dog ikke anføre, 

 men bjørnens fremtrædende plads i de folkelige forestillinger 

 gjør det dog sandsynlig at jagten paa dette dyr hos nordboerne har 

 været omgit av en vis overnaturlig nimbus. \'ender vi os derimot 

 til vort gamle nabofolk lajiperne, foreligger der fra de gamle 

 lappiske missionærer og andre skildrere av lappisk folkeliv sam- 

 stemmige vidnesbyi'd om al bjørnen hos dette folk har vårret 

 et hellig dyr, og at der til dens nedkegning og fortæring har 

 været knyttet et saMlig rituel.- Det er unødig her at gi en de- 

 tailleret skildring av disse eiendommelige ceremonier; vi henviser 

 til den i noten citerte, let lilgja'ngelige litteratiu". 



Senest har dr. Heuterskiold behandlet dette spørsmaal i sine 

 bemerkninger til Alundaøksen fornvånnen U)ll, KU tY. . Et 



' K. ^Vl:l^H()l.l): Altnordischcs Leben. IUmIIii is.")!;. S. (U. Et eget 

 navn ])a:i bjonu'spyd var on. Ijja rnsvi (5a. 



- Av (le kildeskriller jeg liar hat adgang til. og hvori disse ceremonier 

 omtales, kan her nævnes følgende: S.kmihl I\hkhx: l^n kort Relation 

 om LapjKU'ncs I>et\varne och Sedlier, wijd Skiepellsser. sampl i manga 

 Stycken Grofwe wildl'arcllser utg. i Svenska Landsmalen< XVII, 1, 

 s. 48 fV. Avfattet ](i71 . — .Io.\nnis Scheffkp.i La])ponia. Francof. 1673. 

 S. 23] ff. Kildeskrifter til den la|)piske Mvthologi ved .1. Qviosiad. 



Det kgl. n. Vidensk. Selsk. Skr. U>U3. Xo. 1 . S. 27, lu. Avfattet 1723.— 

 Kallskrifter till lapparnes mvtologi utg. af Kdc.ah Ria"Ti:HSKi(')Li). Bidr. t. 

 var odlings hafder utg. af' Xonliska Museet. .Stockh. i;»l(). S. 22, 27. 

 .\vfattet 172r), 1727. — Jacob Fhi,i..maxx: Anteckningar under min visteise 

 i l>a))pmarken. D. 1 — 4. Helsingf. ll»0<i. Passim. — Handlingar och 

 ujjpsalser ang. fhiska Lapjimarken och lapparne, saml. och utg. af Isak 

 Fkll.max. Helsingf. litio. I. ;!Ito f. — .1. A. Frus: Lappisk Slythologi, 

 l'Lvenlyr og Folkesagn. C-hra. ]S7]. S. 1.").") tf. -— G. v. Dubex: Om Lapp- 

 land och lapparne, tViretradesvis de svenska. Fthnografiska studier. 

 Stockh. 1S73. S. 280 If. . 



