Nr. Oj ET MAGISK DYKKHII.I.KDK I T. HJEMS MUSKl'M. W 



synes vi at skimle al vi her har al gjøre med sydUgere fore- 

 stillinger, som gjennem keltisk indflydelse er træiigl ind paa 

 nordgermansk kultuioniraade/' 



Tillæg II. Jo dypere vi trænger ind i oldtidens liv og 

 henkesæt, med desto større klarhet fremgaar del, hvilken over 

 ordentlig betydning der maa lilkegges de magiske knefter og 

 troen paa deres evne til at beskytte og øve indflydelse.- I en 

 række arbeider har saaledes professor Magnus Olsen paavist den 

 store rolle runerne i denne henseende har spillet.-' De har 

 viende og beskyttende magt og hegger magisk kraft ind i den 

 gjensland, hvorpaa de er ridset. Om den bekjendte runeindskrift 

 paa spydstaken fra Kragehid skriver Magnus Olsen anf. arb. 

 s. 2S : »Den er ristet i magisk hensigt, for ved tryllekraftige, 

 med runer skrevne ord al vie spydet, det vil si: meddele delte 

 en sænegen kraft ved al stille del under overnaturlige magters 

 beskyttelse. Der turde saaledes væM-e en interessant ])arallel- 

 lisme tilstede mellem Kragelui Ispydet^ og Spydsj)idsene fra Stod 

 og \'endel. Likheten ev dog kun begra^nset lil del ene |)unkl, 

 at der i dem alle er nedlagt magisk kraft. De forestillinger 

 som her gir sig uttryk, har sine røtler i forskjellige Uulturlag. 

 Runerne og de dertil knyttede forestillinger har sin grænse opad 

 i de første aarhundreder efter CJir. og er udelukkende german- 

 ske; med dyreligurene møter vi forestillinger, som er sUutl op 

 fra el dypere kulturlag. De hører hjemme j)aa jaegerens og 

 tiskerens kullurlrin. Maaske kan vi som foran antydet spore 

 indflydelse fra el ikke germansk, nordligere eller østligere 

 kulluromraade. 



\'i har tidligere na-vnt Fordesokket s. 11 lig. 11 og antydet, al 

 de indridsede streker paa den ene side maaske kan opfattes som 

 en klodset fremstilling av en lisk. Faa den anden side er en 

 runeindskrift, som er tolket som kvindenavnet Aluko og an 



^ Ilos JLst u ernc, cl folk som idenliliceres med I^iUiucrne lli;r,.M.\.\ 

 Hu^t: Die Indogernumen. I, 127. K. Millexhoif; Dcutsclu' Altertuiiis- 

 kuiide. IV. Berlin l'.too. S. .")!».") , luulde ifølge TAcrrus vildsvinels billede 

 beskyttende kraft. \'i heser i (ierniania XLV: Mntreni (leuni \eiie- 

 rantur. Insi<*ne sujjerstitionis ibrnias tiprorum Restant: id pro aruus 

 lioniinunique tutehi seeurum deae eultoreni etiani inter hostes praestal.'' 

 Hos d^slucrne har allsaa svinet vaTct helliiiet den chtlioniske gudinde 

 (cfr. Froias galt. 



2 M.xivrix W Nilsson: Primitiv religion. Stoekh. VJ\'2. 



^ Se navnlig M.vc.Nas Olskn : Kn indskrift med a-ldre runer Ira Hiiglen 

 i Søndhordland. Bergens Museums aarbok Uill, no. 11, s. -iS— -29. — 

 F. Jonsson i Aarb. f. liord. Oldk. 1!)10, ■_>:*,(; fl". 



* Om runerne paa Kovel og Miinebebergspydet se Linv. i". .\. \Vimmi;i>. : 

 De lyske Ruiiemindesmerker s. 21 11". i .\arb. 1'. nortl. Oidkx ndighed og 

 Historie lsi»4. 



