No. 14] 



FISKERIBIOLOGISKE UNDERSØKELSEK. 



19 



ul til med de forskjellige i dette tilfælde indvandrede arter, som 

 delvis næsten helt har fortrængt de oprindelig der hjemmehørende 

 fiskesorter. Man faar hlot haahe j)aa, at skaden i fremtiden ikke 

 blir endnu større ved videre fortsat ntl)rede]se av nykomlingerne. 

 Jeg vil her benytte anlednin 

 gen til paa det indstamdigste at 

 fraraade alle fiskeriinteresse- 

 rede i disse distrikter (ja det 

 gjælder forøvrig alle dele av 

 vort land> nyindførelser av fisk, 

 før efter samraad med nogen 

 av statens fiskerikyndige folk. 



Foruten de forannævnte 4 

 grupper av fiskevande er der 

 ved disse undersøkeiser ogsaa 

 medtat '2 isoleret liggende vande 

 nemlig Leksdalsvandet i Vær- 

 dalen og Granavandet i Inder- 

 øen. 



I det følgende skal jeg om- 

 tale de undersøkte vande enkelt- 

 vis i rækkefølge efter deres 

 beliggenhet. 



1 . Leksdalsvandet 

 (Værdalen) (fig. 1). 



Leksdalsvandet (21,75 km.^ 

 8B m. o. h.) har avløp gjen- 

 nem Figgaelven til Beistad- 

 fjorden. Det er omgivet av 

 løv- og naaleskog, en del berg, 

 samt dyrket land. Tilløpet og 

 nedslagsdistriktet er i forhold 

 til vandets størrelse ikke videre 

 betydeligt; efter et løst over- 

 slag vil jeg sætte dette til ca. 

 ISO km. 2 I forhold til sin store 

 utstra^kning maa Leksdalsvan- 

 det (det er 12 km. langt) reg- 

 nes for et særdeles grundt vand. 

 Den .største fundne dybde er 

 blot 27 m. Islægningstiden er 

 december, isløsningen sker ved 

 midten av mai. 



Planktonmængden viste sig ved begge de undersøkte anled- 

 ninger at være meget betydelig, hvad jo ogsaa var at vente efter 



Fig. 1. Leksdalsvandet. 

 1: 100,000 



