58 HARTVIG HL'ITFELDT-KAAS. [1912 



sund. som lorhiiuler de lo iiulsjoparlicM-, oi* som virker som en 

 hnniere mol vandels uljevnende slromiiinger. 



Planklonvolumet var i Aursunden: 1S4 cm.'^ (-Vt 07) og 1V)2 

 cm.3 (28/8 07). 



Planklonvolumel var i Bolnen: 272 om.'^ (^V? 07 og IBO cm.^ 

 ('-Vs 07). (Ijennemsigligheten var l)elydelig, i Aursunden S,.^ m. 

 (2^7 07\ og i Bolnen 1(» m. \-~/7 07\^ 



De i sjøen forekommende fiskearter er ørrel. roie, lake og 

 abbor. Ørrelen er av utmerkel kvalilel og opnaar underliden 

 en størrelse av like til C kg. Den o})gives al gyte i slutningen 

 av august. 



Roien er den liskearl i vandet, som væsentlig ei- g jenstand 

 for liske og belinger tiskels værdi. Den er byppigsl paa en 

 størrelse av ")00 — 700 gr., er mager, livil i kjødet og ikke videre 

 velsmagende efter Stensaas s sigende (se fig. 44 og 45\ Sjelden 

 naar åen en størrelse av 1,25 kg. Dens Længdelil veksl bar jeg 

 grafisk fremstillet ])aa fig. 47, som viser en tilvekst, der paa det 

 aller na^rmesle falder sammen med Tufsingens røiestamme, men 

 dog er en ubetydeligbet burtigere. En nærmere omtale av røiens 

 veksthaslighet i Aursundsjøen vil findes s. (W;. Røien i Aursund- 

 sjøen • gyter i slutningen av september. Efter dens slette kvali- 

 tet at dømme skulde jeg være tilbøielig til at tro, at den fore- 

 kommer i større antal end ønskelig i sjøen. En betydelig ster- 

 kere fangst end bittil, tror jeg derfor vilde være beldig. For- 

 øvrig synes en sterk indskræmkning av røieiiKengden i saadanne 

 større sjøer at være forbundet med store vanskeligbeler, saa en 

 betvdelig indskra>nkning av bestanden vel er mere at ønske end 

 al baabe paa. Røien i vandet er forøvrig byppig plaget av for- 

 skjellige snyltedyr saaledes av iiskeigler, bvorav Stensaas har 

 oversendt mig nogle kja^mpemæssige eksemplarer, og videre av 

 bændelormlarver, som sidder indkapslet i cyster paa ventrikelens 

 og spiserørels ydre sider (se næ'rmere berom s. 69). Laken fore- 

 kommer i betydelig antal. Abborren findes kun i ganske ringe 

 ma'iigde. 



Omkring Aursundsjoen bor der over loO liskeriberettigede 

 gaardbrukere, hvorav muligens halvparten driver fiske i vandet. 

 Fisket foregaar som regel ulenfor enhvers egen grund. Hertil 

 er man ifølge sedvane dog ikke absolut bundet. 



Fangslutbyttet, opgir fiskeriassistent Stensaas, har det været 

 meget vanskelig at faa nogen sikker opgave over. Han mener 

 dog anslagsvis al kunne sæ^tte del til ;>•')(»<) kg. om aaret, hvilket tal 

 han dog tror snarere er for litet end for stort. Ved al gaa ut fra dette 

 tal som middelavkastning skulde vandets fiskeproduktion bli ca. 

 O, s kg. pr. hektar. Denne ringe avkastning tyder efter min me- 

 ning paa, at vandets fiskeproduktion er ufuklstændig utnyttet. 



