o. NORDGAARD, [1908 



huler i det sydvestlige Frankrige, er meget usikker. Blandt de faa 

 kranier, som har kunnet underkastes en nøiagtig maaling, har der 

 været baade langskaller og kortskaller. Enkelte har ment, at de 

 var beslegtede med de nuværende finner (lapper), andre har søkt 

 at forbinde dem med eskimoerne. I ethvert fald maa man si, at 

 de paleolitiske huleboere og bopladsmennesker utviklede en vis 

 kultur. Deres stenredskaber var vistnok uslebne og de kjendte 

 ikke den kunst at brænde ler til kopper og kar, men av rensdyr- 

 horn og ben gjorde de mange hensigtsmæssige bruksgjenstande. 

 De har heller ikke været uden sands for farver; thi i hulerne har 

 man fundet avskrapede røde hematitstykker. Sandsynligvis hænger 

 dette sammen med lysten til at pynte sig, som optræder paa et 

 meget tidligt kulturtrin. Til pynt har vistnok ogsaa været anvendt 

 diverse smaagjenstande, som er gjennemborede, saasom bjørne- 

 tænder, smaa elfenbensplater, osv. 1 hulen Cro-Magnon fandtes 

 saaledes omkring 300 stykker gjennemborede bløddyrskaller, hvorav 

 størsteparten bestod av den almindelige strandsnegl (Littorina 

 littorea). Et meget interessant og merkeligt utslag av dette folks 

 virksomhet er deres billedfremstilling. Paa stykker av rensdyrhorn 

 og ben, bjørnetænder, osv. har man fundet forskjellige dyrefigurer. 



Fig. 1. Afbildning av en fisk paa et stykke rensdj'rhorn. 

 La Madelaine, 1/2 størrelse. 



Fig. 2. Fremstilling av fisk og hest paa rensdj-rhorn, La Aladelaine, Ve- 



Figurerne 1 og 2 leverer prøver paa paleolitisk kunst. Særlig 

 fisketegningen paa fig. 1 er saa vel udført, at det nærmest maa 

 vække forbauselse. I flere tilfælder er avbildningen saa god, at 

 man har kunnet bestemme arten. Paa en bjørnetand er fremstillet 

 en fisk, som ligner en gjedde, og paa er stykke rensdyrhorn fra 



