114 O. NORDGAARD. [1908 



(Jdjop sem snarast yfir netjnmdinn^) men blev i farten grepet av 

 Tors sterke fingre. 



Denne fonælling er av stor interesse, fordi den beskriver enkelt- 

 heter ved et notkast i vikingtiden. Om notfiske efter sild faar vi 

 oplysning i Snorres ^) saga, hvor det fortælles om den nordlandske 

 høvding ØIVIND Skaldespilder, at han tok sine huskarle og lei- 

 lændinger med paa en roskute og roede dit, hvor silden var dievet 

 ind. ØIVIND kvad da: 



,,Lat os sydover spore 

 sjøhesten med aaren 

 efter langhalet sild, 

 fisket i lange not". 



Paa samme maate er det sildtiske med not, som omhandles 

 i Egils ^) saga, hvor der staar om den vestlandske stormandssøn 

 Grim Kvelduln'SOX, at han for ofte om vinteren paa sildfiske med 

 en notbaat*) og hadde med sig mange huskarle. Naar der um 

 Grims bror, ToROL\', som bodde paa Sandnes (Alstenøen), i samme 

 saga staar (p. 39): „Hann liafdi Jm menu i skreidpsJci i Vihjian, 

 enn suma i silJfiski", er der ganske vist ogsaa tænkt paa nottiske 

 efter sild og dypsagn efter skrei (havtorsk). 



Det er Ukeledes tiske med not, som ligger til grund for rune- 

 indskriften paa Selstenen, som har staat paa gaarden Sele i Klep 

 pgd., Jæderen. Elter O. Ryghs tydning^) staar der blandt andet: 

 ,,Varp ligger halvt til Sele 

 til odel og til eie". 



Det nylig omtalte skreitiske i V'aagan (Lofoten) har likesaa 

 sikkert været snørefiske eller dypsagnfiske, som omkring aar 1000 

 vistnok kaldtes tor/fif'ki (efter oldn. tog, taug eller snøre). I Viga- 

 styrs saga*') staar om en ung islænding, som bodde hos en enke 

 i en av de nordlandske fjorde (1008), at en dag var han „roinn 



1) Paa sydkysten brukes endnu ordet tinel om lelnen paa et garn. Man sir 

 ialirrindelighed flaatinel og stentine!, stundom ogsaa overtinel og undertinel. 



2) Se folkeutg. av GUSTAV STORM, p. 132. 



3) Reykjavikutgave, 1892, p. J. 



■*) Med lagnarskutu. Lacjnarxkala o: t'artoi med /oc/h eller dragnot. 



'•) Se S. .M. Aarsh. 1905, p. 80—82. 



«) Reykjavikutgave, 1899, 27. 



