No. 4] TILLÆG 2. UDDRAG AF GUNXERUS' BREVVEKSLING. 5 



Kolderup, enke efter den rige foged Søren Randulf („Sølvfuten"), 

 hvorved han fik en betydelig formue og Bodø gaard. Herved voksede 

 hans selvfølelse, og han kom snart i strid med sine overordnede, 

 navnlig biskopen i Trondhjem. Mod løfte om en betydelig pengesum 

 til offentlige øiemed blev han 1754 titulær biskop. Allerede 4 aar 

 tidligere havde han udvirket et reskript, hvorefter han kunde benytte 

 presterne som sine kommissionærer ved istandsættelser af kirker. 

 Herved kom han snart i strid saavel med sine embedsbrødre som 

 med andre embedsmænd, og der opstod allerede tidlig mistanke om 

 misligheder ved hans bestyrelse af missionskassen. Gunnerus klager 

 stadig over, at han savner regnskaber fra ham angaaende missions- 

 væsenet, Bodø kalds indkomster, det beneficerede gods etc, og 

 synes fra første tid af ei at have nogen rigtig tiltro til ham. Paa- 

 lidelige efterretninger om hans færd fik han dog først af Chi-. Fr. 

 Ha ger up, vicepastor til Skjærstad og 1768 provst i Salten, Denne, 

 der med iver tog sig af missionsvæsenet, kom i kollision med bi- 

 skop Friis og sendte Gunnerus flere gange besværinger over ham. 

 Gunnerus skrev da 1769, medens han var paa visitatsreise i Selbo, 

 en forestilling angaaende ham til missionskoUegiet og kirkeinspek- 

 tionen og indstillede paa, at der blev nedsat en kommission til 

 undersøgelse af biskop Friis' regnskaber. 18. dcbr. samme aar 

 blev det derefter paalagt Nordlands amtmand at besigtige alle de 

 kirker, som Friis havde havde havt be fatning med. Gunnerus fik 

 ogsaa paa sin visitatsreise til Nordland 1770 yderligere oplysninger 

 angaaende Friis og skrev derom til missionskoUegiet fra F'osnes 

 3. septbr, 1770. Det bevistes her blandt andet, at han i ukjendte 

 eller fingerede personers navn havde ladet sig tilslaa foi-pagtningen 

 af kirkernes indkomster for ubetydelige summer. Friis var dog da 

 allerede reist til Kjøbenhavn for ved pengetilbud at kjøbe sig fri. 

 Dette lykkedes ham ogsaa, da han skjænkede missionskassen 4000 

 rdlr. og desuden testamenterede den en betydelig sum. Herved 

 opnaaede han forlig, der blev approberet 25. marts 1771 (se pro- 

 memoria af 20. april 1771). Han fik ogsaa udvirket en resolution 

 af 5. juni samme aar, hvorefter han skulde være fri for alt ansvar, 

 ja at der skulde udelades alt, som kunde være fornærmeligt for 

 ham, ved protokollationen af de undersøgelsesforretninger, der var 



