No. 4] TILLÆG 2. UDDRAG AF GUNNERUS' BREVVEKSLING. 7 



1002. Kopibog nr. 4 pag. 537. 

 1769 d. 20. Jun. til Provsten Falster. 

 Tiiden tillod mig icke med forrige Post at besvare D. V.s 

 Skrivelser af 19. Decemb. a. p., 13. Apr. og 15. Mart. h. a., som 

 tilligemed hosfulgte Document rigtig ere indløbne, ligesom jeg haver 

 bekommet Designationen over ægteviede etc. for Mæfiorden Præste- 

 gield. Jeg kan ej andet end samtykke D. V.s Forhold i at nægte 

 Biskop Friis Kirkestolen, thi det er ham nok at faae Udtog eller 

 Gienpart af Regnskabet, da han ved nærværende selv kan eftersee 

 Kirkestolen. Ellers vil jeg med næste Post gaa ned med Fore- 

 stilling om Commission til at undersøge saa vel hans egne som 

 Senjens Provsties Kirke Regnskaber, paa det at der kan, i hen- 

 seende til de sidste, med desto større Vished erfares, hvor falsk 

 hans Beskyldninger ere, samt hvor fordeelagtigt det er, at alle andre 

 Kirker skal underkastes lige Skjæbne som de andre Provstiers. 



1003. Kopibog nr. 4 pag. 231 og 968. 

 1769 d. 28. Juni fra Sælboe Præstegd. Forestilling til 

 M(issions) Collegium om Commission over biskop Friis etc. 

 I min Fraværelse paa den nordlandske og finmarkiske visitats 

 Rejse 1 aaret 1767 indløb til Stiftsprovsten et H. Kgl. Rescr. af 23. 

 febr. e. a., som uden tvivl endnu er i frisk minde hos det høje 

 Colleg., og af Hr. biskop Friis foranlediget ved hans Forestilling og 

 Indberetning til højst samme. Da jeg nu anseer saadan biskop Friises 

 Relation som højst fornærmelig icke alleene for Senjens Provst 

 og Præster, men og for mig, saa har jeg holdet det for en Pligt, 

 jeg skylder mig selv og mit Embede, saasnart skee kunde, at fralegge 

 mig saadan Sag, paa det jeg icke af det h. Collegio eller Hs. Kgl. 

 M. selv skulde unaadig ansees som en mand, der icke med største 

 Retsindighed og Flid iagttog sit Embede, som jeg dog altid hejst 

 beflitter mig paa, saa vidt Gud dertil forleener Aand, Naade og Kræf- 

 ter. At dette underdanigste Forsvar icke før end nu fra min Side 

 indkommer, dertil er ingen anden Aarsag, end at jeg holdt det for 

 raadeligst, at Senjens Provst og Præster, for saa vidt de ved biskop 

 Friises Relation fant sig fornærmede, først indsendte deres Forsvar 

 og fornødne Oplysninger i Sagen. Dette er nu skeet ved umiddel- 



