22 OVE DAHL. BISKOP GUNNERUS. [1908 



megen stor Føjelighed ved at forandre og udsette de allerede til 

 forn af ham anderledes berammede besigtelses Terminer. 



Jeg lader ickun endnu hermed under Lit. H. følge Hr. Matth. 

 Bruuns^) egenhændige Oplysning, deels angaaende Øxnæs Kirkes Re 

 paration, dels angaaende sammes Tiender tor Aaret 1765, førend 

 Westeraalens Kirkers Tiender i det paafølgende Aar ved biskop 

 Friises Foranstaltning bleve bortforpagtede. Deraf sees blant andet. 

 1) at biskop Friis har nu (efter at den Kgl. allernaadigste besig- 

 telses Forretning var bleven bekjendt) gotgjurt Hr. Mathias Bruun 

 50 rd. af de 56 rd. 5 ort, hånd i aaret 1767 havde tørt ham paa 

 Øxnæs Kirkes videre Istandsettelse til Regning, efter at Hr. Bruun 

 havde forladt Kaldet. 2) at Hr. biskop Friis og Hr. Mathias Bruun 

 har holdet halvt i Henseende til Øxnæs Pastorats Kirke Tiender, 

 hvorfor den sidste har maattet svare biskop F'riis for ovenmelte Aar 

 18 rd. i Afgift, og Friis vilde ligeledes ansees for at svare for sin 

 halve part samme summa til det høje CoUegium. I hvilket aar 

 Tienden dog udgjorde 100 rd. omtrent. 



Jeg erfarer af ovenmelte Hr. Cancellie Raad Ursins Skrivelse 

 til mig, at d. H. Collegium skulde være af de Tanker, at Kirkernes 

 Indkomster bør fremdeles bortforpagtes. I Anledning hvoraf jeg 

 tager mig den Frihed underdanigst at erindre følgende til Missions 

 Gassens beste: 



1) Efterat jeg nøje, sær paa denne Reise har undersøgt alle 

 ting, som her kunde komme i betragtning, saa vil det efter 

 mine ringeste Tanker blive Missions Gassen til betydeligt Tab, 

 naar den forige Gekonomie skal vedblive og Forpagtningen ved- 

 vare, Jeg er forsikret om, at cassen mieget vilde profitere ved, 

 at Præsterne hævede Indkomsterne, og gjorde Regnskab derfor 

 under Provsternes Tilsyn, i det mindste til et Forsøg for nogle 

 Aar, og for at erfare, hvor højt Kirkernes Indkomster kan ud- 

 bringes. Det er icke muligt, at Præsterne, naar der haves tilsyn 

 med dem af Provsten, og dem bliver paalagt at bilegge deres 

 Regnskaber med alle fornødne bevisligheder, kand gjøre noget 

 bedrag af ringeste betydenhed, endskjønt mand icke kand have 



ij Se nr. H32 ovfr. 



