No. 5] TRONDHJEMSFELTETS KVARTÆRHISTORIE. 35 



Mytilus eclulis Lin. var noksaa almindelig i brudstykker af 

 den normale form og sædvanlig størrelse. 



Cardium edule Lin. forekom meget talrig i brudstykker til- 

 hørende den normale formtype, men ogsaa talrig i hele skaller. 

 Hos mindre eksemplarer ofte en mere rundagtig form, hos de 

 middelstore en midlere og hos større eksemplarer den sædvanlige, 

 lidt skjæve, tydelig usymmetriske form. Længde 39 mm. og højde 

 31 mm. Længden naar 40 mm. Det store muldbelæg paa skal- 

 lerne virker ofte skuffende med hensyn til bankens egentlige karakter. 



Macoma haltica Lin. var sjelden i en forholdsvis mindre, men 

 ellers normal form, ovaltrigonal, længde 15 mm. og højde 13,5 mm. 



Littorina Uttorea Lin. var ogsaa forholdsvis sjelden, men af 

 normal form, glat, med fremtrædende mundkanal og tydelig ind- 

 bugtning af sidste vindings øvre del, længde 24 mm. 



Selve fossilfindestedet fandtes ifølge en ^V? 1901 ca. 8*^ p. m. 

 under konstant baromerspænding og 15'^ C udført kontrolleret 

 aneroidmaaling at ligge 43,1 m. o. h. Men herfra havde man en 

 ganske svagt stigende terrasse, temmelig vid over mod Kvam og 

 bestaaende af nær horizontale, rigt vekslende lag af grus og grov 

 sand. Denne terrasses strandlinje maaltes ved samme anledning 

 45,3 m. o. h. Jeg er tilbøielig til at antage at vi med denne højde 

 staar lige over for Trivia-niveauets strandlinje paa dette sted. 



Dermed har vi ogsaa vundet et geologisk udgangspunkt til 

 bedømmelse, ialfald delvis, af forholdene ved 



5. Stenalders bopladsen ved Stenkjær. 



Allerede ved en tidligere anledning^) har jeg omtalt forholdene 

 ved denne skaldynge og der offentliggjort hr. apolheker Høeghs 

 meddelelser. Imidlertid havde O. Rygh allerede i 1871 i en af- 

 handling ,,0m affaldsdyngen ved Stenkjær" '•^) givet en udførlig 

 beskrivelse af fundet og fundforholdene paa dette sted. Rygh hen- 

 fører her denne dynge til stenalderens „arktiske" afdeling, idet han 

 samtidig tilknytter den bemerkning, at fund tilhørende denne lap- 

 piske afdeling er hyppige langt mod nord, nord for polarkredsen, 



M Christiania Vid.-Selsk. Skr. I. Math.-naturv. Kl. 1903, Xo. 7, pag. 73 — 74. 

 -) Forn. norske fortidsmindesm. bevaring, aarsberretn. 1871, pag. 100 tig. 



