78 I- HAGEN. [1908 



Tr. Nordrejsen, ved Fossen på skifer st. 



H. papillosum er en brysom art for systematikeren ; den vil 

 ikke rigtig passe ind i nogen kjendt slegt, og det er måske at 

 vente, at den vil vise sig at danne en ny, såfremt frugten engang 

 måtte findes. Foreløpig forekommer det mig rigtigst at la den 

 bli stående i Heterocladium på grund av sin forgrening og på 

 grund av bladpapillernes forhold. 



Heterocladjum squarrosulum (Voit) Lindb. 



Blev først kjendt fra Norge i 1837 gjennem en angivelse i Horne- 

 manns Dansk oeconomisk Plantelære, som støtter sig til eksemplar fra 

 M. N. Blytt. Den var dog samlet allerede tidligere; et eksemplar 

 i Kjøbenhavns universitetsherbarium, som synes at skrive sig fra 

 Chr. Smith, er måske av tvilsom oprindelse, men der findes samme- 

 steds et andet, som er samlet av J. A. Wolff, der botaniserle på 

 forskjellige steder her i landet fra 1814 av. 



Arten optrær i Norge kun i indlandet. Den er fra Østlandet 

 kjendt hist og her, fornemmelig fra Kristianiatrakten, hvor den er 

 ganske almindelig, og likeledes her og der fra Sørlandet ; men på 

 Vestlandet mangler den derimot ganske og aldeles ved havet og 

 er kun samlet på nogen få steder på fjeldene indenfor kysten. 

 I Oplandsamterne findes den kun i utkanterne av Kristians amt, 

 nemlig i Hadeland og Land, hvor dens forekomst står i forbindelse 

 med dens optræden på Ringerike, og i Lesje og Dovre. På Dovre- 

 Ijeld er den en stor sjeldenbet, og i trakterne nærmest nordenfor 

 er den også sjelden, men i Tromsø stift fra Ranen av findes den 

 spredd helt til Hammerfest, (dens nordgrænse, 70° 40' n. b.,) og 

 Kistrand. Den optrær fornemmelig i åsregionen og den subalpine 

 region, men går, især ved Kristianiafjordens munding, ned i lav- 

 landet, og kan på den anden side træffes ovenfor trægrænsen indtil 

 en højde av 1000 og 1200 m. 



Den vokser på fugtig skogbund, ved foten av bergvægger, 

 ofte blandt nedfaldne, råtnende kvister, og går undertiden over på 

 trærøtter; en og anden gang finder man den på tørre berg. I 

 trakterne ved Kristianiaf jorden kan den ses at holde sig til grund- 



