110 I- HAGEN. [1908 



et que le tissu foliaire présente un aspect tres semblable å celui 

 de certains Andreæa. Chez L. tedorum, au contraire, le lumen 

 cellulaire montre une forme oblongue, et Tépaississement des parois 

 cellulaires est peu considérable par rapport å P. catenulata On 

 a aussi rattaché L, rupestris comme varieté au dernier, mais cette 

 forme est encore plus éloignée de P. catenulata que L. tedormn, 

 et les caractéres distinctifs que je viens d'exposer, s'appliquent 

 également ici. 



Myurella Br. eur. 



Blev grundet i 1851 på to arter, som tidligere hadde været 

 henført snatt til Hyimum, snart til Isothedum, snart til Pterogo- 

 nium, og blev hurtig anerkjendt. I 1855 stillet Schimper den 

 mellem Camptothecium og Amhlystegium i familien Hypnaceæ, 

 men flj^ttet den, som allerede bemerket, i 1860 over i Leskeaceæ 

 (Leskeeæ). 



/ Folia sensim in apiculum longiorem angustata M. tenerrima 

 \ Folia apice obtusa vel subito breviter apiculata M.julacea. 



Myurella tenerrima (Brid.) Lindb. 



Er av Sommerfelt samlet i Saltdalen tidlig i forrige århundrede 

 og i hans Suppl. FL lapp. (1826) anført under navn av Hypmim 

 moniliforme var. apiculatum. 



Den vokser på jorddækte klipper og berg, i jordhuller, på 

 nedhængende torvdækker etc, især (eller måske rettere utelukkende) 

 på skifer og kalkberg. Den kræver skygge og en vis fuktighet 

 og optrær derfor sjelden eller aldrig i de tætte tuer med parallele 

 oprette stængler, som man ser hos M. julacea, hvor denne vokser 

 på åpnere steder; tuerne er altid mer og mindre indfiltrete, ofte 

 nedliggende og usammenhængende. Den mangler på Østlandet og 

 Sørlandet ; på Vestlandet har man nogen få voksesteder, som vist- 

 nok alle ligger over trægrænsen. Derimot er den almindeligere på 

 fjeldene i Oplandsamterne, i Valders, Gudbrandsdalen, Jotunfjeldene 

 og Lilieelvedalen: den vites her at nå en højde over havet av 

 1050 m., men går på den anden side hist og her langt nedenfor 

 trægrænsen, således ved Finnen i Torpen, (vistnok neppe 500 m.,) 



