K. RYGH. [1908 



type, som man nu er enig om at henføre til broncealderen. Her 

 er altsaa ikke taget hensyn til de ristninger, fremstillende naturali- 

 stisk tegnede dyrebilleder, som kun findes i det nordenfjeldske 

 Norge og det nordlige Sverige, og som sandsynlig skriver sig fra 

 stenalderen. De hidtil bekjendte norske ristninger af den sidste 

 art findes ved Bogge i Romsdalen, ved Heil i Stjørdalen, ved Bøla 

 elv i Stod, paa Bardal i Beitstaden (elgfigurerne i den store rist- 

 ning), i Glaamfjorden i Melø, i Sagfjorden i Hammerø og i Her- 

 jangen i Ofoten^). 



Der vil her blive givet en redegjørelse for ristningernes fore- 

 komst og en beskrivelse af de enkelte grupper, leilighedsvis med 

 bemerkninger om, hvorledes enkelte figurer maa opfattes. Jeg 

 indlader inig ikke paa nogen forklaring af den mening, som maa 

 lægges ind i disse billeder idethele, og antager ogsaa, at forsøg 

 derpaa rnangler forudsætningerne for at føre til noget frugtbart 

 resultat. Jeg slutter mig til den opfatning, at billederne indeholde]- 

 etslags beretninger om tildragelser og forhold paa ristningernes tid, 

 til hvis fuldstændige tydning vi nu mangler nøglen. Mod den 

 antagelse, at man i disse ristninger bare skulde se produkter af 

 etslags kunstnerisk trang til at forme anskuelser i synlige billeder, 

 taler efter min mening bl. a. sterkt den omstændighed, at der i 

 valget af former og i disses karakter' viser sig en overveiende 

 overensstemmelse og lighed over hele halvøen ligefra Skaane til 

 op i Helgeland. Dette beviser, at figurer og former ikke skyldes 

 subjektive indfald, men at tegnene og formerne er konventionelle 

 og har været fælleseiendom for den hele folkestamme. Derimod 

 strider det ikke, at der i mindre væsentlige enkeltheder, f. eks. i 

 fremstillingsmaaden af dyrefigurer, kan vise sig lokale eiendomme- 

 ligheder. I denne forbindelse vil jeg indskyde den bemerkning, at 

 i visse tilfælde forekomsten af helleristninger giver sikrere veiled- 

 ning til slutninger om befolkningens udbredelse i broncealderen 

 end isolerede oldfund fra denne tid. Dette gjelder navnlig egne, 

 hvor levningerne fra denne tid er sparsomme, som tilfældet er i 



1) Jfr. G. Hallstniiii i Thj. X'idsk. Skr. l'^OT nr. Ki oir saniine forf.'s afhdl. 

 „Nordskandinaviska hallristniii.nar" i Fornvaiinen 1907. 



