K. RYGH. [1908 



Som jeg flere gange kommer til at gjøre opmerksom paa 

 under beskrivelsen af de enkelte ristninger, er de mangesteds saa 

 veirslidte og utydelige, at de kun med vanskelighed kan sees. Jeg 

 har ogsaa ha\'t anledning til at iagttage, hvor meget ut^^deligere 

 de kan blive i lebet af en 30 aar, naar de har ligget udækkede. 

 Paa Rykkesaunet f eks. kan enkelte figurer, som saaes i 1881 og 

 1882, nu ikke længere igjenfindes. Ristningen paa Tro i Helge- 

 land blev efter meddelelse af gaardens eier opdaget af nogle gjæter- 

 gutter for omtr. 40 aar siden ved at de rev af den torv, som 

 dækkede den. Da viste furerne sig med skarpe kanter og jevn 

 bund. Nu kan de neppe sees, uden at man slaar vand over 

 berghellen; kanterne er afjevnede og bunden er ujevn, ligesom 

 hakket, paa samme maade som bergfladen omkring. Denne er- 

 faring gjør, at jeg tror, at man maa være forsigtig med af furernes 

 nuværende udseende at drage slutninger om den maade, hvorpaa 

 de er frembragte, og at jeg i regelen heller ikke lægger saa megen 

 vægt paa maal af deres nuværende bredde og dybde. Naar det 

 saaledes viser sig, at ristninger kan afslides i forholdsvis kort tid, 

 navnlig paa nogenlunde horizontale eller mindre sterkt heldende 

 flader, bliver det klart, at naar saa mange endnu har holdt sig 

 gjennem tusinder af aar, maa dette sk\1des, at de den længste 

 tid har været dækket af jord. Derfor kan man ogsaa ganske 

 sikkert gaa ud fra, at der har været en mængde ristninger, som 

 nu er ganske forsvundne. Deri kan der maaske ogsaa søges en 

 forklaring af det forhold, at der findes saa faa af dem nær vest- 

 kysten, hvor formodentlig bergflader ikke saa let overgroes af 

 mose og torv. Omvendt er der vist heller ikke nogen tvi\'l om, 

 at mange endnu ligger skjult under jorddække. 



Der kan ikke være tvivl om, at flere af ristningerne inden for- 

 holdsvis kort tid vil være fuldstændig afslidte, hvis de bliver lig- 

 gende udækkede. Jeg har derfor saavidt muligt efter undersøgelsen 

 søgt at dække over dem med mose, og enkelte har jeg ladet dække 

 med et fuldstændigt torvlag. Dette vil let kunne tages af igjen, 

 naar man ønsker at undersøge dem paany. Jeg har ogsaa havt 

 min opmerksomhed rettet paa, om det skulde lade sig gjøre at 

 kløve ud partier af ristninger for at bevare dem i et museum. 



