20 K. RYGH. ^908 



Fremdeles en skibstigur af en noget usædvanlig form med 24 

 tx'erfurer mellem de to horizontale og tæt \'ed den en grube og 

 en ring, som omslutter en grube. \'ed den ene ende af skibet 

 har man de to figurer, som er gjengivne i fig. 9. Den ene kunde 

 antages at betegne et træ med grene. 1 dette afsnit fandtes ogsaa 

 en indskrift med 4 bogsta\'tegn, omgix'ne af en retlinjet ramme. 

 Den \'ar anbragt mellem to tigurer af helleristningen og saa nær 

 dem, at de yderste træ'k af det forste og sidste bogstav gik ned i 

 furer af ristningerne. Den var dækket af torv, og de indridsede 

 linjer var fyldte af jord. Det synes mig utvivlsomt, at det er en 

 runeskrift med ældre runei", som maa læses fra hoire til venstre. 



Fig. 10. Opauran, Skatval. Ve- 



Gjengivet med latinske bogstaver maa den læses EAIU (i omvendt 

 orden af indskriftens). 2den rune har en ganske usædvanlig bøi- 

 ning af staven nedentil, og 3die ei- mod sædvane kun halv saa 

 lang som de oxTige. Trækkene er skarpe og småle, ganske for- 

 skjellige fra furerne i helleristningen. Jeg tog nogle papiraftryk 

 af den. Den kan neppe give nogen mening, hvis man ikke anta- 

 ger, at den indeholder sterke forkortelser. Heller ikke professor 

 Magnus Olsen, som jeg har sendt et aftryk, finder nogen rimelig 

 tolkning af den. 



I>]t stykke Uengere nord afdækkedes et lidet stykke paa et 

 udspring af knausen. Her saaes en stor mæ^ngde skaalformede 

 gruber, anbragte tæ^t sammen. Det er ut\'ilsomt, at der paa denne 



