30 K. RYGH. [1908 



to lignende skibe, hvoraf et er 1.10 m. langt, med sterkt opad- 

 bøiede stavne og nogle lodrette streg for mandskabet, under dette 

 et 1 .43 m. langt med en mængde lodrette streg og endelig et femte 

 skib, kun 40 cm. langt, med enkelt linje for skroget og tre lod- 

 rette streg. Paa en anden helle sees et skib med dæk- og kj ol- 

 linje, 1.34 m. langt, h\'is ene stavn ender i en grube. Endelig 

 har man paa den tredie helle et 40 cm. langt skib med dæk- og 

 kjøUinje, sterkt opadstaaende sta\'ne, 5 mandskabsstreg og tre 

 skraastreg mellem de horizontale linjer. Desuden findes her en 

 figur, som maaske kan være en uheldig ridset dyrefigur. Alle rist- 

 ninger paa dette sted er meget skadede ved indhugning af na\'ne 

 i nj'ere tid. 



Nordlands amt. 

 22. Tro, Tjøtta pgd. og hd. Af hr. rektor Q vigstad fik jeg 

 ifjor meddelelse om, at der paa en o i Tjøtta pgd. skulde findes 

 ristninger paa et berg, som efter den beskrivelse af dem, som han 

 havde faaet, maatte formodes at \'ære en helleiistning af det al- 

 mindelige skandinax'iske slags. Jeg fandt stedet isommer paa 

 gaarden Tro paa Løvøen, egentlig en stor hah'ø, som \'ed et 

 eid er forbunden med den nordenfor liggende Rødøen. Gaarden 

 Tro ligger i den sydlige del af øen i en grund, fladbundet lavning 

 mellem lave bergrygge, østenfor og parallelt har man en anden, 

 mere udpræget lavning eller dalsænkning mellem den la\'e bergryg 

 i vest og en høiere bergside paa østsiden. Af disse lax'ninger og 

 kanske nærmest af den sidste maa gaarden ha\'e sit na\-n. Paa 

 vestsiden af den sidste dalsænkning og nederst paa bergryggen 

 findes berghellen med ristningen. Ikke 100 m. derfra, midt i lav- 

 ningen og midt i dyrket jord ligger en haug, som er noget afje\'net 

 ved pløining og \'ed, at der er fort sten fra den, men endnu har en 

 udpræget form og sikkert er en gravhaug. Ristningen ble\', som 

 ovenfor næ\'nt (side 6), fundet for omtr. 40 aar siden af gjæter- 

 gutter, som saa lidt af en figui- og derfor re\' af torven i større 

 udstrækning. Furerne \'ar da meget t^'delige med skarpe kanter, 

 dybe og med je\'n bund. I den forløbne tid er de imidlertid blevne 

 saa afslidt af veiret, at de først traadte sikkert frem, efterat berg- 

 hellen \'ar fugtet. Den del af den, som har indeholdt ristninger, 



