M. FOSLIE. [1908 



den anden side nærmer den sig L. incUcum ved cystokarpie-lvon- 

 ceptaklernes form. Disse er for det meste koniske, næsten over- 

 fladiske, 400—700 1^ i diameter. Gamle konceptakler henimod 

 opløsningen er temmelig lave eller konveks-koniske. Arten synes 

 saaledes at staa mellem L. fruticulosum og L. indiciim. Den er 

 meget svagt differentieret, og dens forhold til begge kan ikke be- 

 stemt afgjøres, førend ogsaa \-elud\iklede sporangie-konceptakler 

 kjendes. I struktur viser den omtrent samme \'ariationsforhold 

 som begge de nævnte arter, og nogen grænse kan i denne hen- 

 seende ikke trækkes, især da der endnu kun foreligger mere eller 

 mindre s\'agt udviklede eller forkrøblede eksemplarer. Arten fore- 

 kommer i noget antal \-ed St. Domingo og St. John i \'estindien. 



GonioUthon propiiiquum Fosl. mscr. 



Goniolithon Notarisii f. propinqua Fosl. Xew or crit. calc. Alg. (l'AKl), p. --, 

 partim; Alg. Xot. II (1906), p. 15. 



f. typica. 



Goniolithon Notarisii f. propinqua 1. c. 



f. solubilis Fosl. et Howe mscr. 



Goniolithon solubile Fosl. et Howe in Fosl. Alg. Not. IV (1907), p. L'l. 



f. imhicilla Fosl. mscr. 



Thallus tota pagina inferiøre adnatus, supra arctissime squa- 

 mulo.so-imbricatus ; conceptacula sporangifera convexo-conica, 400 

 — 500 jj- diam. 



Denne alge finder jeg nu at burde anse som en selvstændig 

 art. Den danner ligesom G. Notarisii dels enlvle skorper paa 

 koraller, stene og andre kalkalger og slutter sig fast til undciiaget 

 (f. typica), dels er den .sammensat af smaa lameller, som er skjccl- 

 agtig-taglagte (/. imhicilla) og moclsvarev G. Notarisii i', j^tyclioidcs. 



Paa den anden side viser et betydelig forøget materiale at der 

 neppe kan trækkes nogen bestemt grænse mellem G. soluhile og 

 G. propinquum, hxorfor den første maa ansees som en form af 

 den sidste. Begge kan va^-e lige haardt fæ\stet til underlaget, 

 f. soliihilis dog .,becoming free where crowded and protected", 

 og konceptaklerne viser sig ikke altid at være overfladiske hos 

 den sidstnævnte, medens dette undertiden kan være tilfældet hos 

 forøN'rigt typisk G. propinquuyn. Det \'i.ser sig desuden \'ed denne 



