No. 13] RUNERNE PAA ET NYFUNDET BRYNE. 15 



ha|)uligi er mig uforklarlig,^) ser jeg ingen anden udvei end at 

 opfatte haj3U og ligi som to ord. ligi maa da være en verbal- 

 form, prædikat til hahaska (nom.). 



Der kan da neppe være tvil om, at ligi er en form af det 

 til gin. liggja „ligge", glht. liggen, gisaks. liggian, ags. licgan, 

 af Higjan (got. ligdn derimod uden præsens-j, efter former som 

 ligis, o. s. v.), svarende sterke verbum. Ogsaa i historisk gammel- 

 norsk kan liggja bruges om håski (dog kun med tilføielse af ad- 

 verbiet vid : liåski liggr vid „fare er forhaanden"). 



ligi s\'nes at være optativ 3. person ental præsens. Det for- 

 udsætter da en ældre form Higjai, senere '^Ugp, som paa grund 

 af den palatale .^-lyd mellem i og j kunde v^ære blevet til ligi 

 med langt -i. Derimod er -e bevaret i wate, hvor en dental gik 

 foran endelsen. Henned kan fra det senere sprog sammenlignes, 

 at et (palatalt) g -\- i besidder langt sterkere omlydende virkning end 

 en dental -j- «• dreginn, men hlaBinn; elegi, men fati, o. s. v.^) 



I historisk gammelnorsk er g blevet forlænget foran i og j. 

 Det kan ikke sikkert afgjøres, om ligi har været udtalt med kort 

 eller med langt g. Kanske er det sidste sandsynligst, da de to 

 betonede ord efter sidste cæsur i den rytmisk byggede allittererende 

 indskrift vel neppe begge har kunnet være tostavelsesord med kort 

 rodstavelse. 



Naar ha]3U er en oblikv kasusform af haj)u- .,krig, kamp", 

 ligger det unegtelig nærmest at tænke paa akkus. ental (jfr. for 

 endelsen magu Kjølevig).^) Men ha|3U maatte da være objekt for 

 ligi, hvilket ikke er muligt; det usammensatte verbum Higjan kan 

 ikke tage objekt til .sig, og et med en partikel sammensat transitivt 

 verbum, f. eks. "^for-lig jan (mht. verligen „durch zu langes liegen 

 verschlafen, versaumen, iiberh. x^ersaumen, vernachlassigen", der 



hal)uligi kan ikke være dativ ental af et mandsnavn eller appellativ Inipu- 

 linga-, da v(j her skulde have været skrevet med i;/r/-runen. Ogsaa endel- 

 sen -i i dativ vilde være paafaldende. 



ligi kan med hensyn til endelse ikke sammenstilles med got. iciJi. da dette 

 er et gammelt rod verbum. 



Vokativ af ordet for „kamp"' eller af gudenavnet Hod kan hal)U efter sæt- 

 ningens øvrige ijidhold neppe være. 



