No. 14] OLDSAGSAMLLXGENS TILVÆKST I 1908. 45 



Sammen med de flere forekomster af brændte ben skulde man 

 ialfald undertiden have ventet at finde spor af gravgods. Paa 

 grund af den fuldstændige mangel af alt saadant er det ikke mu- 

 ligt med sikkerhed at bestemme disse røsers alder. De lag af ren 

 hvid kvarts, som fandtes i flere røser, og som jeg ogsaa før har 

 iagttaget paa andre steder, har udentvivl ligesom kullagene havt 

 rituel betydning. 



Paa nedre Fa an es har der nord for gaarden været en stor 

 røs, som er omtrent fuldstændig bortkjørt. I tomten ligger en 

 svær flad sten, som snarere maa have været en reist bautasten 

 end en dækhelle. Længere i vest, paa brinken af bakken ned til 

 fjorden, laa en meget stor røs, som syntes nogenlunde urørt, og 

 som jeg undersøgte. Den var over 15 m. i tverm. og bestod 

 udelukkende af sten. Den laa paa en bergknaus, men med for- 

 dybninger i grunden her og der. I den vestlige del var der ikke 

 langt fra kanten en række heller i rad, tildels i dobbelte lag, 1,70 

 m. lang, 0,50—0,70 m. bred. Under dem fandtes noget kul og 

 stykker af hvid kvarts liggende paa bergbunden. 3 m. søndenfor 

 dette sted var et lignende lag af to heller, 1 m. langt, liggende 

 paa bergbunden. Nogle m. østenfor under de nederste stene flere 

 hestetænder og stykker af ribben og nærved et lag kuljord. Paa 

 3 steder fandtes lag af brændte ben, liggende paa bunden, et 

 noget søndenfor midten, spredt over en vidde af 1 — 2 m., 2 andre 

 nærmere den østre kant med nogle meters mellemrum, under flade, 

 ordentlig tillagte stene, tildels med noget kulblandet jord. Af old- 

 sager fandtes heller ikke i denne røs spor. Under gravningen 

 kunde det sees, at der tidligere var gravet paa 3 steder, og paa 

 det ene, omtrent ved midten, syntes man paa et lidet stykke at 

 at være naaet til bunden. At man derved skulde have truffet paa 

 og forstyrret et gravsted, er dog ei sandsynligt. 



Forøvrigt benyttede jeg anledningen til at faa en saavidt mulig 

 fuldstændig fortegnelse over faste fornlevninger i denne nordvestre 

 ,del af Frosta, hvorfra man tidligere har havt meget faa optegnelser. 



Nær nedre Vig til i udmarken indenfor gaarden laa en ned- 

 falden svær bautasten, 3,50 m. lang, 0,80 m. bred paa midten, 

 noget tilspidset i den øvre ende. Den blev for længere tid siden 



