. 38 



dem af Chrysanthellum, Ericjeron, Lecocarpus, Eiu 

 celia och Jcegeria äro de mest utmärkande, sy- 

 nas tie här varande Compositae högligen erinra 

 om den typ, h vilken förekommer i ]Nord-/Vme- 

 rika, samt nägra likna ett par arter från Colum- 

 l)ien och Cliili. 15 af dessa arter äro haskartade, 

 somliga nående en höjd af 8 — 10 alnar och nä- 

 stan lika stor yfvighet, liknande smärre träd, 14 

 äro deremot att anse som halfbuskar, och återsto- 

 den som verkliga örter. Men icke mindre egen- 

 domlig är arternas fördelning på de särskilta 

 öarne. Charles-ön, som eger 21 arter, har 6 sig 

 uteslutande tillhöriga och endast 15 med andra 

 gemensamma; Cliatham-ön har inalles 11 arter, 

 hvaraf 2 egendomliga; Indefatignble 3, alla egen- 

 domliga; Albemarle 10, alla rena Galapagos-väx- 

 ter, och James-ön 6 arter, hvaraf 4 egna. 



Pa pilionacetC och Mimoseas äro de till 

 art-antalet dernäst rikaste, beståentle nemligen 

 af 33 arter, således fullt Vit af phanerogamerna. 

 Då dessa växter, som bekant är, hafva särdeles 

 väl bevarade, nästan alltid h vitelösa frcin, sä kunna 

 de hithörande arterna liitt föras till långt allägsna 

 länder och äga således i allmänhet en särtleles 

 vidsträckt geografisk utbredning. Vi finna der- 

 före här inga egendomliga genera, och af de 35 

 arterna tillböra blott 11 särskilt dessa öar. Af 

 de öfriga förekomma 12 tillika i Sj^d-Amerika, 

 4 i Nord-xAmerika och Vestindien, 4 äro spridda 

 öfver nästan alla tropiska länder och 2 tillkomma 

 från Oceaniens öar. Äfven på de särskilta öar- 

 ne linner man denna geraensamhet af arter öf- 

 vervägande. Chailes-ön har 18 Leguminosas, 

 deraf 15 gemensamma med de närliggande; Cha- 

 tham 16 samt 14 gemensamma; på Indefatigable 

 äro 2 finina, på Albemarle 5 och på James 6. 



