39 



Cr;iniinoa3 iiiiiofaLla /i? arior, d. v. s. mera 

 än Vo i»' d^'ii phanerogania vegetalioneii, således 

 elt nicileltal mellan fVirliällaiidet j)a (ie tropiska 

 koiiliiieiileriia, der gräsen antagas ntgora Vt, och 

 pa Oeeaniens flesta öar, der de uppgå till | af 

 hela Horan. Af dessa 32 år nästan hälften, eller 

 15 arter, för ögruppen helt egenilondiga. Häri- 

 blaml äro tvenne slägten, af h vilka det ena (^Am~ 

 pItocJuffa) närmar sig Setaria och Pennisetum och 

 det andra [TricJioneura) står midt emellan Dan- 

 thonia och Leptochloa. De egendomliga tvänne 

 PanicecC äro analoga med mexikanska, Eutriana 

 pilosa med nordamerikanska former, den enda 

 Sctarin ocii Stipa, tie 5 AristkUe och de '2:ne Cen- 

 chri tillhöra mera egna sydamerikanska typer. 

 Af de med andra trakter gemensamma s^^nas 14 

 arter hafva inkommit från Amerikas fastland och 

 Anlillerna, ehuru man (inner tvänne meia ute- 

 slutande tillhora gatula verlden. Trenne äro 

 med lMiroj)a gemensamma, med Afrika 7, med 

 Ostindien 5 och med JNya Holland tvänne. 

 Största antalet gräs förekommer på Charles-ön, 

 som har 16 arter,- Chatham äger 13 och Albe- 

 marle 8. För Indefatigahle och James är blott 

 ett ringa antal hittills uj)pgifvet, ehuru dessa öar 

 annars äro ganska grchiskande. De för ögruppen 

 mest karakteristiska gräsen äro tvifvelsutan de 

 mellan lavastenarne uppskjutande eller på de ste- 

 rila pimpstensfälten hopade Stipa rostrata, fem 

 species af Arisdda, Amplioduvta exallata, Tricho- 

 neiira Hookeri och Eutriana pilosa. 



En ph o r biaceae iiro jemte efterföljande fa- 

 milj Galapagos-öarnes mest utmärkand<i växter. 

 Af denna familj linnas här 29 aiter, d. ä. nära tV af 

 phanerogamerna, således ett jemfbrelsevis större 

 antal iin i något annat land. Med undantag af 



