10 



buskarne tätare, gräsmattan frodigare, liär till en 

 ej obetydlig del bildad längs kaiilenia af små 

 saltgölar af Sporoholus vircjinicus under tvenne gan- 

 ska utmärkta former. En på en ntspringande udde 

 högrest bergklump gör på denna öfvergångsmark 

 liksom en bestämd gräns och företer i botaniskt 

 hänseende Qera egendom ligheter. Dess norra 

 sluttning är mera växtrik, betäckt af dan för- 

 utnämnda Mentzelia asperd, sLora pianlagelika sam- 

 lingar af Åmarantus celosioides, Scleropus squamula- 

 tus, Telanthera jilijolia och T. argentea, ymnigt i 

 buskarne, hvilka här näslan uteslutande bildas af 

 Lanterna peduncularis , Varronia leucophlyclis samt 

 V. canescens. Högre upj) gå Lycopersicum pimpi- 

 nellifolium, Cenchrus granularis, Eutriana pilosa, Tri- 

 bulus adscendens, Evuivulus siniplex, Sida spiiiosa och 

 rliombifolia, Abutilon Anderssonianum, Encelia Jiispida; 

 och öfverst på sjelfva berget tinner man Alter- 

 nanthera acaulis (och radicala?), Oxaiis Cornelli samt 

 Panicum hirticulmum och Cenchrus plntijacanthus, 

 bildande änglika fält, der Ipomceii'. Encelia hispida 

 och Polygala chatamensis för öfrigt ymnigare före- 

 komma. Närmast stranden under bergets sydliga 

 fot ligga några små saltsjöar, hvaromkring en fro- 

 dig vegetation af Rhamnea och Maijlenus bilda täta 

 stickande snår, i hvilkas skugg» gömmer sig Thino- 

 geton Miersii suml Cyperus esculentus och st rigosus (^^). 

 Längs sjelfva hafsstranden linner man täta tuf- 

 vor af tleliotropium curassavicum och pä fastare 

 mark Heliophytum parviflorum samt MoUugo flave- 

 scens, och närmast härintill utbreder sig ånyo en 

 lika hemskt ofruktbar och våldsamt söndersli- 

 ten lavanejd, som längre norr upp på ön. Men 

 här träffar man åtskilliga utomordentligt sällsjnita 

 växter, såsom Galapagoa Darwini, Euphorhia num- 

 mularia, articulala och vitninea, hvilka lika finbla- 



