57 



Vid denna förteckning böra observeras: 



1) Att för de 3:ne Aplopappus lanatus Hook., 

 Scalesia atractyloides Arn. och Hemizonia squalida 

 HooR., intet speciellt växtstäile på Galapagos- 

 öarne är uppgifvet, blott i allmänhet, att de äro 

 för dem egendomliga. 



2) Att följande äro till arten obestämda: 



Sefariae sp. 1 frän Albemarle. Euphorbiae sp. fr. Chatham. 



Rubiae sp. 1 fr. Charles. » » » Charles. 



Telramerii sp. 1 fr. James. Acaciae sp. fr. Chatham o. Charles. 



Cierodendri sp. 2 fr. Charles. » » » Charles. 



Ipoma^ae sp. 1 fr. Indefatigable. Samt nägra andra ännu mera 



Scrophularinearum sp. fr. James. svärbestämda. 

 Cerei sp. frän alla öarne. 



Man finner då af förestående tabell, att hela 

 antalet af frän Galapagos-öarne nu med säkerhet 

 kända växter uppgår till 387 arter. Althärafäro: 



Cryplogamer . . 50, d. ä. mera än i af phanerogamerna; 

 Monokotyledoner 47 ■ — ^ af Dikotyledonerna eller ^ af hela 



vegetationen : 

 Dikotyledoner . 290 — vid pass g af phanerogamerna; 



samt att af dessa 337 phanerogamer 154 äro ge- 

 mensamma med andra länder och 183 hittills 

 endast kända att förekomma på denna märkvär- 

 diga ögrupp. Se vi vidare pä förhållandet^ mel- 

 lan dessa egendomliga eller med Amerika huf- 

 vudsakligcn gemensamma växter, så visar det sig, 

 att af de 4-7 Monokotyledonerna äro 22 egna och 

 den andra hälften med andra länder gemensamma 

 arter, samt att ungefär samma proportion ock 

 herrskar bland Dikot} ledonerna, der af 290 väx- 

 ter IGl äro för Galapagerna egendomliga. 



Betriiflande de särskilta öarnes phanerogama 

 vegetation tyd liggöres den af följande tabell: 



