Transfhsionsväfhaden hos Coaifererm 



13 



nedanför som emellan och ofVanfÖi de båda kärlknippena. Understundom har 

 del >a ordnat sig, att det vid tvärsnitt har formen af ett liggande X, i hvars 

 spetsiga vinklar kärlknippena ligga 1 >< -t är klart, att det vid en sådan ut- 

 bildning lemnar ett synnerligen godt stöd för kärlknippena och hela harret. 

 Den inre membranaflagringen i hårdbastcellerna är mycket tjockare än hos I'. 

 austriaca och alldeles oförvedad. 



Kärlknippet har, i tvärsnitt sedt, en mera utdraget oval tonn, och i sam- 

 manhang dermed äro också transfusionsxylem och transfusionsphloém något rik- 

 ligare utvecklade. 



Transfusionsväfhaden visar ingen afvikelse från den hos P. austriaca be- 

 skrifna utom den, att dess celler hafva i tvärsmtl mera oregelbundet bugtade 

 konturer, enär de bland dem strödda enkelporiga fcransfusionscellerna bugta sig 

 mycket starkt utåt på de förras bekostnad, 



Abies Nordmanniana Steven. 



Barren på denna prydliga Conifer sitta fästa i spiral rundt omkring de 

 yngre horizontalt utbredda grenarne; dock vända alla sin öfversida uppåt, och 

 deras tvåtandade spetsar äro riktade mot spetsen af den gren, på hvilken de 

 äro fästa. För arr barrets öfversida dervid skall kunna vara vänd uppåt, måste 

 det mer eller mindre vridas, och denna vridning, som hos öfversidans harr upp- 

 går till isii grader, är utförd vid barrets bas. För öfrigt är den inre anord- 

 ningen af vålnaderna ej derigenom på något sätt rubbad, något som lätt fram- 

 går, om man vid undersökningen fasthåller, hvad som egentligen är bladets 

 öfre och undre sida. 



Al' barrets plattade form kunde man vänta sig, att det al' strängslidan 

 omslutna partiet vore utdraget på bredden. Sådant är dock ej fallet, utan det 

 har en i tvärsnitt nästan cirkelrund form. Till ersättning halva de mellan 

 bladkanterna och strängslidan i bladskifvans midt liggande cellerna fatt en 

 tvärsträck! form. 



Det egentliga kärlknippet visar inga anmärkningsvärda afvikelser. från den 

 byggnad, som ho- Pinus beskrifvits. Transfusionsxylem och transfusionsphloém 

 äro dock något rikligare utvecklade än hos I', austriaca. 



Den brygga, som åtskiljer de häda kärlknippena, är dcreinot betydligt 

 smalare. Den bildag vid barret« midt af '■', '[■ cellrader, som till största delen 

 äro hårdbastceller; åtminstone äro de celler vanligen sklerenkymatiska, -om 



