Transfasionsvsfnaden hoe Corufererna. -•> 



Strängslidans celler ligga i rader öfVer hvarandra ooh hafva isynnerhet på 

 de radiala längsväggarne ovala, tvärstälda porer. 1 bottnarne visa sig myckel 

 rärr liggande rundade porer, som gifva dem en viss likhet med silskifvor. 



Hen tendens att midt ofvanför och midt nedanför kärlknippet utveckla en 

 märglik transfusionsväfnad och hårdbast, hvilken vi i föregående grupp funno 

 företrädesvis hos Larix, har ännu tydligare framträdt hus Sciadopitys, hvars 

 transfusionsväfnad annars ganska mycket öfverensstämmer med Pinus-gruppens. 



Araucaria brasiliensis A. Rich. 



Det breda barret hos denna Conifer genomsättes af många parallela kärl- 

 knippen och hartsgångar. Till stöd för mesofyllet finnas här, liksom hos Scia- 

 dopitys greniga sklerenkymceller. Den klorofyllförande grundväfnadens anord- 

 ning i tvärlameller är här ej sa väl genomförd som hos förut behandlade släg- 

 ten. På öfre sidan finnes, liksom hos Sciadopitys, en pallisadväfnad. 



Kärlknippet omgifves ytterst af en strängslida, som dock ej är särdeles 

 väl utpreglad. Der dess celler äro häst utvecklade, ligga de radade öfver hvar- 

 andra och äro vanligen 3 ganger längre än bredden; stundom äro de dock 

 isodiametriska och bugta sig dervid utåt mot grundväfnaden, hvarför det stun- 

 dom är svart att säkert skilja dem frän denna, isynnerhet som dess intill strän- 

 slidan stötande celler ofta ordna sig öfver hvarandra till vertikalrader. En 

 sådan Bvagt utbildad strängslida, hvars celler hafva mindre regelbunden form 

 och oförvedade membraner, betraktas af Mahlert (anf. st. sid. 23) som afled- 

 uingsparenkym. 



Det egentliga kärlknippets vedparti utgöres af :) — 5 protoxylemgrupper, 

 hvilka bestå af ring- och spiraltrakeider samt mot kambiet fortsättas af ring- 

 portrakeider med i ändarne synnerligen talrika ringporer. Till hvardera af 

 vedpartiets häda flanker ansluter sig en rad kortare och vidare trakeider, trans- 

 fusionsxy lernet; men dessa saknas stundom helt och hallet. Transfusionsphloé- 

 met, i flanken af det småcelliga phloemet, är älven ganska outveckladt. 



Nedanför vekbastel ligger en tät grupp af tjockväggiga hårdbastceller saml 

 stundom ett par Långa parenkymceller med tunn, förvedad membran. 



Ajiordningen af transfusionsväfhaden är densamma som hos Sciadopitys, 

 dock ersattes den ej här af några hårdbastceller ofvanför veden. I »en mot 

 strängslidan stötande väggen har ensidiga ringporer (Fig. 17), i det att mot 

 ringporen i transfusionscellens membran antingen saknas por i den knapl för- 



