24 



G. A. Karlsson. 



vedade strängslidcellens membran, eller också finnes der en enkel, mot cellens 

 hålighet sig vidgande porkanal. Jemte de egentliga har jag i flankerna iakt- 

 tagit enkelporiga transfusionsceller. Ofvanför vedpartiet är transfusionsväfnaden 

 rikligast utvecklad. Dess celler liafva ofta stärkelseinnehåll. De mellan pro- 

 toxylemelementen liggande cellerna äro synnerligen långsträckta och halva spar- 

 samma ringporer i sin svagt förvedade membran. 



Transfusionsväfnaden är hos A. brasiliénsis ganska svagt utvecklad, ett 

 förhållande, som sannolikt står i samband med att bladet bus nämnda art 

 genomsättes af flera parallelt löpande kärlknippen. 



Araucaria excelsa R. B k. 



Barret är centriskt och visar rill sin grundväfnads anordning rätt stor 

 likhet med Cupressineernas. Den periferiska, tätt liggande och klorofyllförande 

 grundväfnaden står genom slangar af horizontalt sträckta, af greniga skleren- 

 kymceller stödda celler i förbindelse med det enda, centralt belägna kärlknippet. 

 Dertill löpa de tätt sittande bladen ned på stammen liksom hos flertalet Cu- 

 pressineer, i det att den tjocka bladdynan räcker ungefär I mm nedom 

 den punkt, der bladets undersida skarpt böjer sig ut från stammen. 



Anordningen af elementen innanför strängslidan är densamma som hos 

 föregående art, men transfusionsväfnaden är här mycket rikare utvecklad. Dess 

 celler äro mycket större samt liafva större och' talrikare ringporer. De bland de 

 egentliga transfusionscellerna strödda enkelporiga äro rika på stärkelse, och de 

 yttre bland dem och isynnerhet strängslidan innehålla vintertiden tillika klorofyll. 



Då jag här talat om ett enda kärlknippe, gäller det om barrets byggnad 

 på ungefär dess lialfva höjd. Vid basen af dess fria del finnas hos denna art 

 verkligen tre eller tvä kärlknippen, nämligen ett eller två mindre sidoknippen, 

 som vanligen utskilja sig, innan barret frigör sig frän stammen. Mos det enkla 

 utträdande kärlknippet afsöndras nämligen några fa xylem- och phloem-element 

 i Hanken frän de öfViga genom en märgstråle, livars celler blifva flera och 

 större och öfvergå till odifferentieradt parenkym. Strax derefter, redan vid 

 basen af barrets fria del, uppträder transfusionsväfhad hos såväl hufvndknippét 

 som sidoknippena, hvilka senare sakna hardbastceller. Da dessa senare ännu 

 ligga nära intill lmfvudknippet, förenas deras kanter med detta genom trans- 

 fusionsväfnad. Da de affägsnal sig någol mera, åtskiljas de derjemte af sträng- 

 slidceller samt till och med af några fa klorofyllförande celler, tillhörande 



