28 



G. A. Karlsson. 



stemcellerna efter tvärdelningen jemväl delat sig' på längden. Dervid har ej 

 sällan den ena af de ur samma modercell framgångna cellerna fått förvedad 

 membran med nätaflagringar, under det att den andra cellen, uti hvilken iakt- 

 tages en cellkärna, har membranen < »förvedad. Derigenom har inuti den med 

 förvedad membran och nätaflagringar försedda transfusionsväfnaden uppstått ett nät 

 af oförvedade celler, hvartill svag antydning stundom kan iakttagas hos Taxus. 

 De motsvara synbarligen de enkelporiga transfusionscellerna i flankerna hos 

 Pinus. 



Taxodium mucronatum Ten. 



Fastän tillhörande en annan familj visar denna Conifer i utvecklingen 

 af sina barr en stor överensstämmelse med de två förut anförda Taxineerna. 



På kärlknippets bastsida ligger en hartsgång, skild från phloemet genom 

 3 — 4 cellrader, af hvilka de två yttre tillhöra hartsgången, och den eller de 

 öfriga måste anses motsvara parenkymet nedanför phloemet hos Taxus. 



I kärlknippets veddel hafva de fåtaliga sekundära vedtrakciderna blott 

 ringporer, som ligga mycket tätt på de radiala väggarne. 



Transfusionsväfnaden ligger liksom hos Taxus pä sidorna om det egent- 

 liga kärlknippet och dess element hafva också bär nätaflagringar jemte ring- 

 porer. Afven här finnes samma kontinuerliga öfvergäng mellan transfusions- 

 cellerna och de i kärlknippets flanker ligoande trakeiderna, som bestå af blott 

 protoxylem och såsom sådant hafva Hbrösa aflagringaf. 



Transfusionsväfnadens utvecklingshistoria kan man hos Taxodium lätt 

 studera genom snitt i unga barr. Redan då blott några få protoxylemelement 

 framträdt, kan man urskilja parenkymet på öfre sidan om dessa och i flankerna 

 de stora transfusionscellerna, som, innan några sekundära vedelement bildats, 

 hafva fått sin membran fullständigt utvecklad och förvedad. Transfusionsväf- 

 naden är således älven här, med afseende på tiden och «sättet för dess fram- 

 trädande, att hänföra till parenkymet på kärlknippets öfre och undre sida. 



Sequoja sempervirons Endl. liknar Taxineerna så väl i barrens yttre 

 form och ställning på grenen som deri, att transfusionsväfnaden först i barrets 

 fria del uppträder i kärlknippets flanker. Jemte särskildt i bottnarne talrika 

 ringporer halva transfusionscellernas membraner äfven fibrösa aflagringar, näm- 

 ligen fina och svagt markerade samt vanligen nätlikt ordnade strimmor, som 



