Trausfnsionsvsfnadeu bos Ccmifi ei 



dem. Denna ombilditLng af parenkymet genom daning af ringpörer i membranen 

 och dennas förvedning utsträcker sig till en rätt betydlig del af parenkymet 

 på bladspårens höjd.*) 



Genom denna sin utbildning ur stammens tätt intill kärlknippecylindern 

 slutna parenkym får transfusionsväfnaden, innan bladspåret fullt utträdt ur 

 kärlknippecylindern, sin plats utanför detta och är således genom vekbastet 

 skild från vedpartiet. Detta väfnadens läge synes mig vara omöjligt att till- 

 fredsställande förklara, ifall nian anser transfusionsväfnaden höra till kärlknippet 

 i den mening, som Frank och efter honom de Bary framstält. Ty i enlighet 

 med förhållandet hos Taxus binde väl den transfusionsväfnad, som har förvedad 

 membran och ringporer utveckla sig så, att den framdeles stode i direkt för- 

 bindelse med kärlknippets vedparti och ej, såsom här, genom vekbastets utveck- 

 ling blefve mer och mer skildt från xylemet. Också anser Borgman (anf. st. 

 sid. 23) transfusionsväfnaden vara "för något visst ändamål transformerade 

 celler i den primära barken"; och äfven Klemm (anf. st. sid. 526) anser den 

 framgå ur grundväfnaden ("mesofyllet"). 



Gör man tvärsnitt af grenen strax under den plats, der öfver- och under- 

 sidans barr lemna stammen, skall man finna, att transfusionsväfnaden här är 

 synnerligen rikligt utvecklad, så att de vidt utåt från kärlknippena skjutande 

 armarne af transfusionsväfnad bilda en tvärgördel. En sådan har på samma 

 ställe Thuja gigantea enligt de Bary (anf. st. sid. 397). Föreningsbandet 

 mellan öfver- och undersidans transfusionsväfnad bildas dock vanligen af ett 

 smalt inskjutande parti af det redan förut omtalade enkelporiga och tjockväg- 

 giga parenkymet, ett förhållande, som Klemm (anf. st. sid. 522) funnit vara 

 det förherskande hos Cupressineerna Vid längdsnitt genom grenen längs 

 medianplanet rill öfver- och undersidans blad skall man finna, att en liknande 

 enkelporig parenkymväfnad på hvardera sidan bildar ett starkt samband mellan 



*) Ki.emm anf. st. sid. 521 och tigg. 24 och 25 1 påpekar som ett bevis för öfver- 

 tmmelsen i utbredning mellan de kantstälda och. de plattade bladens transfusionsväfnad, 



att le- Thujopsia äfven i de kantstälda bladen ett parenkymlager kan iakttagas mellan 

 isionscellerna och kärlknippet vid 'less utträde nr cylindern. Härtill ma anmärkas, 



att samma skilnad, bildad af den primära märgstrålens yttre celler, äfven kan iakttagas 



mellan de bada slagen riiig|poriga element hos Thlljopsis' | >l:it t;i<l«> blad, ila ilcras kärl- 

 knippen utträda ur cylindern, och att vi likväl ej gerna kunna tala om två nedlöpande 

 transfumoi hvarje sida om det plattade bladets medianlinie, hvilket skull. 



blifva i-n konseqvent följd af Ki.emmn tolkning. 



I.nmls L'niv. Årsskrift. I'. .in. XXIV. 5 



