36 



G. A. Karlsson. 



men, der dessa kantstälda barrs bladspår framträda ur kärlknippeeylindern, har 

 utanför denna ett ganska meristematiskt utseende, antydande en interkalär 

 tillväxt. Cellerna äro nämligen delvis tunnväggiga samt tätt liggande och 

 protoplasmaförande, en del grundväfnadsceller derjemte kollenkymatiska*). Gre- 

 narne böja sig hufvudsakligen i dessa leder, och vid tillräcklig sträckning 

 afslitas de alltid på dessa ställen. 



Redan innan de kantstälda barrens bladspår fullkomligt lemnat kärlknippe- 

 cylindern — vid höjden u — v Fig. 22 A — har i parenkymet derutanför 

 utvecklats en grupp transfusionsceller, som genom det nämnda lagret af kollen- 

 kymatisk grundväfhad skiljas från transfusionsväfnaden i de tätt under sittande 

 öfver- och undersidans barr, hvilka ännu icke lemnat stammen (Fig. 22 B). 



Högre upp aflägsnar sig bladspåret hos det kantstälda barret småningom 

 från cylindern och samtidigt tilltager dess transfusionsväfnad i mäktighet. Göras 

 successiva tvärsnitt af stammen genom det ställe, der de kantstälda barren 

 lemna den — vid x — y Fig. 22 A; Fig. 22 C — eller ännu hellre, om man 

 tillika gör längdsnitt genom stammen i de kantstälda barrens medianlinie, skall 

 man finna, att kärlknippena till dessa barr ligga mycket nära intill barrens 

 insida, och att deras transfusionsväfnad just på den höjd, der barren skola lemna 

 stammen, genom blott 2 — 4 protoplasmaförande enkelporiga celler skiljes från 

 hvar sin transfusionsväfnadsarm, som från stammens kärlknippecylinder sträcker 

 sig ut mot bladvecken. Elementen i dessa armar äro sträckta i samma rikt- 

 ning som armarne sjelfva, med längden 3 — 4 gånger bredden. Undertill be- 

 gränsas armarne af ett encelligt lager tilledningsväfnad, som förbinder paren- 

 kymet kring stammens kärlknippecylinder med bladveckens parenkym och 

 parenkymet hos de kantstälda barrens kärlknippen. Strängar af liknande celler 

 ligga också mellan de egentliga transfusionscellerna. Den tvärgördel, som hos 

 Thujopsis och Thuja iakttogs strax nedom de plattade barrens frigörelsepunkt, 

 har sålunda hos Libocedrus uttänjts starkare mot stammens båda kanter på 

 grund af den tunna och breda form, som basen till de plattade barrens fria 

 del hos denna art antagit. Mycket snart, knapt 0,2 mm högre upp, klyfvas 

 transfusionsväfnadsannainc genom nedskjutande öfverhudsväfnad, som bekläder 

 den inre fria sidan hos de platta barren. Transfusionsväfnaden kommer dervid 

 att ligga synnerligen nära, stundom tätt intill hudväfnaden; om dess betydelse 

 för växten i detta fall skall jag längre fram tala. 



*) Jmfr Klemm 'auf. st. sidd. 507 och 515». 



