38 



G. A. Karlsson. 



knippecylindern (Fig. 23, t). Rakt innanför bladvecken finnas dock i allmänhet 

 inga transfusionsceller. 



I de utvecklade barrens fria del har, i sammanhang med barrets något 

 utplattade form, transfusionsväfnad blott utvecklat sig i kärlknippets flanker, 

 medan oförvedadt parenkym, motsvarande den märglika transfusionsväfnaden 

 hos Pinus, finnes på kärlknippets insida och mellan detta och hartsgången. 



Transfusionscellerna likna dem hos Libocedrus. Deras ringporer hafva 

 allmänt från gårdväggen in i cellhåligheten skjutande utskott. Sedd från sidan 

 (Fig. 24 A) visar ringporen vanligen fyra sådana, nämligen två mot hvardera 

 cellhåligheten, af hvilka det ena är fäst öfver, det andra under porkanalen. 



Callitris propinqua R. Br. 



Barren sitta 3 i krans och nedlöpa så fullständigt, att blott tre små 

 triangulära spetsar äro fria. De bilda kring basen af nästföljande stängelled 

 en nästan skålformig hylsa, på hvars insida, liksom i sidovecken mellan de 

 nedlöpande bladen, sitta talrika klyföppningar. Bladspåren börja ganska nära 

 internodiets bas att utträda ur kärlknippecylindern, men redan dessförinnan ser 

 man vertikalrader af transfusionsceller spridda i yttre delen af kärlknippeparen- 

 kymet, som åtminstone vid interno*diernas bas sammanhänger med bladveckens 

 parenkym. Häruti, liksom genom tillvaron af starkt förvedade utskott från 

 gårdväggarne till transfusionscellernas ringporer (Fig. 26 A) öfverensstämmer 

 Callitris med föregående. Utskotten äro dock gröfre, och det öfre utskottets 

 basaldel sammansmälter icke sällan med det undre utskottets på samma gård- 

 vägg, dock går från poröppningen alltid en vidare eller trängre kanal in i 

 cellens hålighet. Utskotten kunna emellanåt i cellens midt stöta mot dylika 

 från ringporer i motsatta väggen eller mot sjelfva väggen (Fig. 26 B). 



Juniperus Sabina L. 



Vid den höjd på grenen, der de motsatta, fjällika bladen lemna stammen, 

 står det kärlknippecylindern omgifvande parenkymet i nära förbindelse med 

 det kollenkymatiska parenkymet i bladvecken. Innan bladparet fullkomligt lem- 

 nat stammen, eller åtminstone innan nästföljande alternerande bladpars kärl- 

 knippen framträdt ur cylindern, uppträda i det denne omgifvande parenkymet 

 spridda transfusionscellrader, som uppåt blifva allt flera och starkare förvedade 

 och ansluta sig vid bladspårens utträde ur cylindern till dessas flanker. Här 



