Transfnsionsväfnaclen hos Coniferrrna. 



39 



liksom annars saknas direkt förbindelse mellan den ur det nämnda parenkymet 

 Framträdande transfusionsväfnaden och samma väfnad i de underull sittande 

 bladen, äfven om, såsom hos i fråga varande art, skilnaden hos unga grenar 

 blott bildas af några ta enkel])origa och oförvedade parenkymceller. 



Frän gårdväggen hos transfusionscellernas ringporer utskjuta i cellens 

 hålighet enkla, sällan greniga utskott (Fig. ^25). 



Cupressus Goveniana Gord. liknar föregående, i det att grupper af 

 transfusionsceUer uppstå i parenkymet kring kärlknippecylindern och ansluta 

 sig upptill till det urträdande bladspårets flanker. Dessa grupper sta ock i 

 nära förbindelse med bladveckens parenkym; och hos de unga grenarne med 

 mycket rätt sittande barr sammanhänga de förmedelst en eller två parenkym- 

 celler med "transfusionsväfnaden i närmast undre bladpar. Denna art bildar 

 derföre med afseende på transfusionsväfnadens förhållande en öfvergång mellan 

 föregående Cupressiné och Thujopsis. En liknande åsigt uttalar äfven 

 Klemm (auf. st. sid. 525), då han säger, att C u pressus-bladet, sjelft en mellan- 

 form mellan de kantstalda och plattade bladen hos Thuja, står till transfu- 

 sionsväfnadens utveckling midt emellan båda. 



Wellingtonia gigantea Lindl. 



Med afseende på transfusionsväfnaden och dess förhållande till kärlknippet 

 intager Wellingtonia en förmedlande ställning mellan Cupressineer och 

 Taxineer. Omkring kärlknippecylindern synes en 2 — 3 celler mäktig gördel 

 af parenkym, hvari utvecklats primära bårdbastceller, som äro något vidare än 

 parenkymcellerna. Dessa äro isodiametriska och ordnade öfver hvarandra i 

 vertikala rader samt sammanhänga i de djupast inskjutande vecken med epi- 

 dermis medelsl ett likartadt parenkym. Membranerna äro vanligen tjocka, kol- 

 lenkymatiska och oförvedade med i bottnarne talrika enkla porer. 



1 »a bladspåret framträder nr kärllaüppecylindern, inträder ej någon för- 

 ändring af elementen på dess yttre Bida, bastsidan. Till flankerna ansluta sig 

 parenkymceller från primära märgstrålen och från parenkymet kring kärlknippe- 

 cylindern. Förs! da bladspårsträngen Utträdl nr cylindern men dess parenkym 

 ännu sammanhänger med den Benares, uppträder transfusionsväfnaden i det 

 egentliga kärlknippets flanker. Strax vid utträdel har bladspårsträngen i tvär- 

 snitt en cirkelrund form, men i samma man den aflägsnar sig från kärlknippe- 



