45 



Transfusionsväfnadeu hos Conifercrna. ^" 



ingalunda fallet med de af mig undersökta arterna, något som redan vid tjoc- 

 kare snitt framgick af cellernas utseende under mikroskopet och blef ännu tyd- 

 ligare, då jag isolerade axilsträngen och den dermed sammanhängande tilled- 

 ningsväfhaden genom att försigtigt aflägsna epidermis och den klorofyllförande 

 väfnaden. Antingen detta utfördes med preparatet hållet i vatten eller i luft, 

 innehöllo cellerna alltid cellsaft. Hos en del förvedade celler iakttogs visserli- 

 gen en större luftblåsa, men denna upptog blott en mindre del af cellen. Till 

 ueli med hos fyraåriga blad rådde samma förhållande, och äfven hos dem fun- 

 Dos förvedade, blott cellsaft förande celler jemte oförvedade, som innehöllo stär- 

 kelse och protoplasma. *) 



Bladet afsmalnar nedåt till ett kort skaft. Vanligen omedelbart ofvanför 

 dettas fästpunkt uppträda i parenkymet i flankerna af det här mera rundade 

 kärlknippet några fa transfusionsceller, som uppåt blifva flera och snart för- 

 binda sig med xylemets yttersta element. De nästan vid samma höjd uppträ- 

 dande tilledningscellerna äro isodiametriska eller aflånga och visa sig tydligen 

 tillhöra svampparenkymet. I samma mån bladet uppåt utbreder sig, tillta- 

 ger älven transfusionsväfnaden i utbredning, tills den något ofvan bladets midt 

 samtidig! med detta når sitt maximum. Mot spetsen upphöra efter hand axil- 

 Bträngens väfnader ungefär så som hos undra Coniferer, så att af axilsträngen 

 tätt under bladspetsen qvarstå endast förvedade transfusionsceller och mellan 

 dem oförvedade stärkelsetörande parenkymceller. 



I utvecklingshistoriskt afseende öfverensstämmer Podocarpus med öfriga 

 Coniferer, som hafva ennerviga plattade blad. Redan i det yngsta utvecklings- 

 stadium, jag iakttagit, finnes i flankerna innanför strängslidan en mångcellig 

 och temligen storcellig protoplasma- («di stärkelserik väfnad, som omedelbart 

 sammanhänger med de lika beskaffade meristemcellerna ofvanför sylempartiet 

 och under phloemet. Dess celler äro då i tvärsnitt isodiametriska, och vid längd- 

 snitt kan man lätt finna, att de uppkommif genom tvärdelning af en prosen- 

 kymatisk meristemcell. Redan innan alla protoxylemelementen blifvit anlagda, 

 har denna väfnad antagit samma rikedom och form, som den har säsoin ut- 



*) Till liknande resultat har orks;. Ki.kmm (auf. st. sid. "-10, not.) kommit.; och Vet- 



ni. st. Bid. L8) har gjorl samma iakttagelse hos Cycas. Enär hos .lotta slägte de 



tjockväggiga tilledningscellerna och bransfusionscellerna i kärlknippets blanker äro lika till 



[ning och omedelbart sammanhänga, kallar han ilmi tillsammans alldeles olämpligf för 



ins fig. 7 och förklaring 



