48 G. A. Karlsson. 



delning- hos väfnaderna såsom hos Podocarpus longifolia och ännu tydligare 

 hos Cycas circinalis L. En lamell af starkt förvedade transfusionsceller, be- 

 gränsad af svagare förvedade parenkymceller, står hos den senare å ena sidan 

 i beröring med kärlknippets element och å andra sidan med likaledes förvedade 

 nätlikt förgrenade tjockväggiga tilledningsceller, med hvilka äro blandade andra, 

 mera tunnväggiga tilledningsceller. Man kunde lätt komma till den förmodan, 

 att transfusionscellerna och de mera tjockväggiga tilledningscellerna här blott 

 tjenade såsom ett slags skelett, som uppbure de tunnväggiga, med näringsäm- 

 nen fylda cellerna. Ett annat skäl för den åsigten, att transfusionsväfnaden 

 tjenstgör såsom en stödjeväfnad, är dess förekomst tätt under epidermis hos en 

 del Cupressineer med nedlöpande blad och ingen eller svagt utvecklad hy- 

 poderma. I de inskjutande veck, som de på stammen nedlöpande bladkanterna 

 bilda, måste nämligen vid stammens böjning spänningen och trycket inom väf- 

 naderna blifva rätt betydlig, och motståndskraften deremot härrör till en del 

 från den här utvecklade transfusionsväfnaden, hvars väggar utom af sin för- 

 vedning stärkas af de utskott, som utgå från ringporernas gårdväggar. Ofta 

 utgå nämligen från två motsatta väggar dylika utskott och sammanstöta i cel- 

 lens lumen, så att derigenom dessa väggar understödjas af verkliga stödjepelare 

 (se Fig. 26 B, Callitris propinqua!) 



Men om sålunda många skäl tala för transfusionsväfnadens betydelse så- 

 som stödjeväfnad, så finnas återigen flera och kraftigare skäl för, att transfu- 

 sionsväfnaden ej har till sin enda eller hufvudsakliga uppgift att utgöra ett stöd 

 för andra väfnader. Först och främst är hos Conifererna transfusionsväfnaden 

 ej den lämpligaste såsom blott och bart stödjeväfnad; ty der ett enbart och 

 kraftigt stöd erfordras hos dem, der framträda sklerenkymatiska element. Så- 

 lunda utvecklas vid basen af barret hos Picea alba ett sklerenkym i grund- 

 väfnaden för att uppbära barrets tyngd, och hos andra barrträd har hypodermat 

 samma uppgift. För att lennia ett kraftigt stöd åt kärlknippet i sin helhet 

 utveckla sig i grupper stälda eller enstaka sklerenkymatiska bastfibrer på den 

 öfre eller väldigare på den undre sidan om det egentliga kärlknippet 

 eller ock, såsom hos Pinus silvestris, på båda sidorna om samt emellan de 

 båda kärlknippena. Hvad bladets grundväfnad beträffar, understödes den hos 

 inånga barrträd af särskildt dertill utbildade sklerenkymceller, som än, såsom 

 hos Cunninghamia sinensis, liafva härdbasteellernas utseende än äro oregel- 

 bundet stråliga eller greniga, såsom hos Sciadopitys och Araucaria. Hos 



