TrsnafasionsräfnadeB h<>y Comferenm. L 



yttersta transfusionscellerna antingen omedelbart, såsom hos Cycas circinalis, 

 eller, såsom hos Podocarpus longifolia, medelbart genom en rad strängsbxU 

 celler, hvilka genom sina runna, oförvedade membraner ej lägga något nämn- 



väi'dt hinder i vägen för saftströmningen. 



Vid den ofvan lemnade beskrifningen af transfusionsväfnaden lios de dika 

 typerna hafva vi äfven haft anledning att omnämna en del deri liggande cel- 

 ler, hvilkas membraner varit oförvedade och saknat porer eller haft enkla så- 

 dana, och hvilka jag benämnt enkelporiga transfusionsceller. Dessa sätta sträng- 

 slidan i förbindelse med kärlknippet, isynnerhet med den i flankerna liggande 

 delen af vekbastet, som vi i det föregående betecknat som transfusionsphloem 

 Innehållet i dessa celler är stärkelse och riklig protoplasma. Deras uppgift är 

 således utan tvifvel att till vekbast och kambium öfverföra beredda näringsäm- 

 nen från strängslidan, som sjelf mottager sådana frän den assimilerande grund- 

 väfnaden. Haberlandt har i sin förut anförda uppsats (sid. 133) sökt påvisa 

 strängslidans och det kärlknippet omgifvande parenkymets - och på samma 

 gång den deiined jemförliga märglika transfusionsväfnadens - uppgift att ut- 

 göra en afledningsväfnad för den assimilätoriska väfnadens produkter och äfven 

 sökt visa, huru i plattade blad dessa produkter genom en särskild tvärsträckt 

 tilledningsväfnad öfverföras Iran kdorofyllväfnaden till strängslidan. Men då 

 han (anf. st. sid \'2U) anser sannolikt, att transfusionsväfnaden icke spelar nå- 

 gon roll vid ämnesledningen inom Pinus' blad, sa beror detta på ett förbise- 

 ende af de nämnda mellan strängslidan och vekbastet liggande kedjorna af 

 enkelporiga transfusionsceller. Ehuru visserligen xylemet inom bladets kärl- 

 knip] j efter första arets slut nämnvärdt tillväxer, sa ökas deremot ärligen 



phloemet genom ur kambiet alstrade nya silrör, hvartill kommer bildningen 

 af phloémstrålceller eller hos vissa barrträd en och annan sekundär hårdbast- 

 ee||. Denna årliga tillväxt af phloemet uppgifves af Frank (anf. st. sid. I S 7 ) 

 för Taxus baccata, belöpa sie- till 3 i celler på hvarje radialrad, och hos 

 andra, såsom Pinus silvestris, är den ännu större. Till denna cellbildning 

 åtgår en icke obetydlig mängd assimilerad sulistans, och denna föres till kam- 

 biel genom de ofvan nämnda protoplasmarika cellerna. Isynnerhet är detta. 

 förhållande stäldt utom hvarje ivifvel hos de växter, der kärlknippet genom en 

 inndt omkring detsamma liggande transfusionsväfnad är afskildt frän sträng- 

 slidan och den assimilätoriska grundväfnaden. Dessutom måste vi väl antaga, 

 ait genom phloemet qväfvehaltiga näringsämnen frän bladet föras ned i stam- 



