Bidrag till kännedomen om onnbunkariies bladbyggnad. O 



Vélléa rotundifolia äro mindre utbredda och hafva de vertikala utskotten mera 

 sammanträngda än de här med dem jemförda cellerna Anser man derför in- 

 vikningarna på de senare cellernas väggar snarast åsyfta att böja transpirations- 

 förmågan, sa ligger ju ock närmast till hands att tolka dem ät'ven hos de 

 förra på samma sätt. De genom dem bildade intercellularrummen kommunicera 

 ock direkt med dem. som bildas genom invikningarna på cellernas sidoväggar. 

 Ännu tydligare än hos dessa celler synas mig Teckningarna på de öfre epider- 

 miscellernas innervägg hos arter af Adiantum m. fl. slägten vara. att tolka i 

 denna rigtning; väfnaden är i sin helhet mycket lakunös, och de nämnda cell- 

 utskotten äro ofta skilda af ganska stora intercellularrum. Afven då emellertid 

 membranvecken hos det ena eller andra slaget af armpalissadceller icke äro skilda 

 af luftrum, torde man i främsta rummet hafva att tänka på transpirationsfunk- 

 tionen såsom deras ursprungliga causa finalis. Den nedärfda byggnaden står 

 i hufvudsak qvar, fast modifierad, enär denna funktion i dessa fall här blifvit 

 af mindre vigt. 



Då sålunda Habeklanot direkt jemför armpalissadcellerna med egent- 

 liga palissadceller och ställer båda dessa slag af celler i jemnbredd med hvar- 

 andra samt anser dem byggda efter en och samma grundprincip, kan jag i detta 

 afseende ingalunda vara af hans åsigt. I stället för att såsom Eabeklandt 

 anse differentieringen i med armpalissadceller försedda blad vara högt drifven, 

 finner j ; i i_t i motsats härtill, att densamma endast är rinna genomförd; armpa- 

 hssadcellerna äro uti jemföra med svampparenkymceller, som hafva utskott i 

 vertikal rigtning, framgångna genom yttre omständigheters modifierande inver- 

 kan på celler af detta senare slaget. 



Ehuru slutligen det måste erkännas, att den af Haberlandt uppstälda 

 indelningen af "assimilationssystemet" i *assimilatiönsväfnad"j "tilledningsväfnad" 

 och "bortledningsväfnad" så till vida är användbar, muh assimilationsprodukterna 

 väl utan tvitvel hafva sin hufvudsakliga väg i cellerna i den rigtning, som af 

 dessa benämningar angifves, så, da i blotta användandet af dessa begrepp skulle 

 kunna lä~a< äfven ett godkännande af de principer, som varit Ledande vid deras 

 uppställning, har jag föredragn* att icke använda dem, utan hålla mig till den 

 äldre, mera rent anatomiska terminologien. 



