2z Axel Vingfe. 



grundväfnadslagren något plattade och liafva utskott i bade horisontal och ver- 

 tikal rigtning. I de öfre lagron blifva cellorna allt mindre utbredda, liksom frän 

 sidorna sammantryckta och högre, så att de i det öfVersta lagret hafva en un- 

 gefår isodiametrisk tbrm; invikningar finnas dock äfven på detta öfVersta lagers 

 celler hade pii sidoväggarne och på de med bladytan parallela, och liksom hos 

 föregående arter äro de genom dem uppkomna intercellularrummen mycket min- 

 dre i de öfre än i de undre lagren. ÖfVersta lagrets celler äro sålunda typiska 

 armpalissadceller med 2 — 4 cylindriska utskott hade uppåt och nedåt. Dessa 

 totalform motsvarar den, som skulle uppkomma, om 2 — 4 intill hvar- 

 andra stälda cylindriska celler, hvilkas höjd vore 2 " 2 — 3 gånger så stor som 

 deras bredd, på sin mellersta tredjedel tänktes träda i öppen kommunikation 

 med hvarandra. Nära till BZec&mm-arterna särskildt ansluta sig i synnerhet 

 Cyrtomium-SLTter 1 ) och Asplenium vulecmiewm jemte några andra. Det öfVer- 

 sta mesofyllagrets celler hafva hos dessa en jemn yttervägg, men äro i allmän- 

 het vida mindre utplattade än hos Blechnum-axtema, sä att deras höjd vanligen 

 är till och med något större än bredden; de äro oftast trattlika, uppåt bredare 

 och nedåt afsmalnande; bland dylika celler anträffas dock ofta sådana, som 

 äfven nedåt äro bredare, och hvilkas form derför blir nästan timglaslik, i hvil- 

 ket fall på den undre väggen bildas låga invikningar; och slutligen kan man 

 äfven, blandade med celler af nämnda former, finna sädana, som äro bredare 

 och halva högre utskott från innerväggen, och som nästan fullkomligt likna de 

 armpalissadceller, hvilka ofta hos Blechnwih-avtema bilda det öfversta mesofyl- 

 lagret. Sidoväggarne äro i detta öfversta lagers celler vanligen rundadt in- 

 bugtadel De undre lagrens celler äro mera plattade, med eller utan laga ut- 

 skott i vertikal rigtning, men med stora intercellularrum emellan cellernas sido- 

 väggar liksom hos Blechnum-axtema. 



Ännu mindre plattade än hos de föregående äro mosofyllots celler hos Po- 

 lypodium angustifolium och lapathifolium. Hos dessa arter äro de undre lag- 

 rens celler nästan klotrunda med sina, korta utskott i olika rigtningar. I de 

 öfre lagren blifva dessa utskott allt bredare och kortare, de sa att säga sam- 

 mansmälta med cellkroppen, och saknas i öfversta lagret helt och hållet; sam- 

 tidigt äro dessa öfre celler vanligen något sträckta i vinkclrät rigtning mot bladytan, 

 så att de i öfversta lagret bilda ett temligen tätt palissadparenkym, hvars cellers 

 höjd ej sällan förhåller sig till bredden som 3:2, stundom till och med som 2:1. 



') Jfr F. ÄRESCHOUGS auf. arli. s. 207. 



