■i 4 Axel Vinge. 



undre bladsidan. Hos alla de nu nämnda arterna med mer eller mindre väl dif- 

 ferentiera dt hypoderma äro de med klöropläster försedda cellerna i alla lagren 

 plattade. Hypoderma tillsammans med palissadparenkym finna vi bland andra 

 hos Platycerium älcicorne ') och Polypodium serpens (Tab. III, fig. 14); 

 hypodermat är hos båda dessa arter sammansatt af vanligen 2 — 4 lager af 

 stora, med tunna och jemna väggar försedda och tätt sammanslutande celler, 

 hvilka nästan fullständigt sakna klöropläster. I det närmast öfre epidermis 

 liggande lagret äro cellerna något plattade, i de följande allt högre och öf- 

 vergä sålunda till formen i det underliggande palissadparenkymet. Polypodium 

 irioides visar en liknande, men svagare genomförd differentiering af hypodermat; 

 dess celler bafva nästan samma form som hos Polypodium serpens, men små 

 intercellularrum finnas redan emellan näst öfversta hypodermalagrets celler och 

 äro större i de undre lagren; på samma gång ökas älven antalet klöropläster, 

 bvilket i öfversta lagret är obetydligt. Geh det egentliga klorofyllparenkymets 

 celler äro icke såsom bos de båda närmast föregående arterna i de öfre lagren 

 palissadlika, utan ungefär isödiametriska och i de undre lagren något mera ut- 

 plattade. Skarpare deremot än hos Polypodium serpens är hypodermat begrän- 

 sadt från det underliggande palissadparenkymet hos Polypodium Lingua (Tab. 

 III, fig. 17) 2 ). Det är här i regeln sammansatt af "2 lika höga lager af något 

 plattade, tätt sammanslutande och något mera tjockväggiga celler. Likaså är 

 det af ett enkelt lager, mycket tjockväggiga och utplattade celler bildade hy- 

 podermat på öfre bladsidan hos Polypodium crassifolium v. albopunctatissimum 

 (Tab. III, fig. 18) synnerligen skarpt skildt från det underliggande lagrets 

 mera tunnväggiga och i vinkehät rigtning mot bladytan vanligen något sträckta 

 celler. Hypodermaeellerna bafva här ungefär samma form som hos Polypodium 

 conjugatum; öfre delen af det klorofyllförande mesofyllet liknar närmast det 

 motsvarande hos Polypodvum angustifolium, men de undre lagrens celler äro 

 mycket utplattade, och stora luftkamrar sträcka siy; ofta mellan dem genom 

 flera cellagers höjd. Denna art har derjemte äfven det till undre epidermis 

 gränsande cellagret i viss grad hypodermatiskt; dess celler sluta utom midt 

 ölYer klyföppningarna tätt tillsamman (Tab. Ill, fig. l'.M och halva tjockare 

 sidoväggar samt färre klöropläster än närmas! ofvan liggande lagers celler. 



') Jfr F. Aheschougs anf. arb. s. 209 och Tab. XI samt W. Benzes anf. arb. s. 18. 

 2 ) W. Benze: anf. st. s. 20. 



