■2 b Axel Vinge. 



till och med i enstaka fall gripa öfver på de cellers väggar, som ligga mellan 

 knippena, och är äfven här starkare i de undre än i de öfre lagren. Som 

 exempel härpå kunna anföras Dicksonia antarctica, Todea bärbara och Gyrto- 

 mitntt falcatum, hvilken sist nämnda art dock vanligen har förstärkningsslidans 

 cellväggar oförvedade. Det hos Polypodium conjugatum under öfre epidermis 

 liggande hypodermats cellväggar äro ock förvedade. 



Kloroplasterna visa i mesofyllets celler en alldeles afgjord förkärlek för de 

 de delar af cellväggarne, som gränsa intill intercellularrummen. På samma 

 gång synas de dock i de undre lagren i allmänhet ligga vid de med bladytan 

 parallela cellväggarne, i de öfre lagren deremot företrädesvis vid cellernas eller 

 de vertikala utskottens sidoväggar. Är den öfre väfnaden mycket lakunös, så- 

 som hos Adiantum macrophyllum och andra, äro emellertid äfven här kloro- 

 plasterna utan vidare åtskilnad lagrade både vid cellernas (och utskottens) sido- 

 väggar och vid de öfre och undre väggarne; bestämdt synas de dock alltid 

 undvika de delar af väggarne, med hvilka en cell gränsar intill en annan, och 

 intaga sålunda här liksom oftast i öfverhudscellerna, åtminstone vid vanlig be- 

 lysning, det läge, som Frank benämnt epistrofe. Stahl, som påpekat den 

 verkan, som ljusets rigtning och styrka har på kloroplasterna i palissad- och 

 svampparenkymceller, erkänner ock, att de "i flertalet fall, då luftkanalsystemet 

 är rikt utveckladt", hafva detta läge l ). Haberlandt anser som bekant, att 

 kloroplasterna icke lagra sig vid "fugerna" (Frank), emedan de i detta läge 

 skulle vara till hinder för saftutbytet mellan cellerna 2 ); om detta ock möjligen 

 i någon mån skulle vara fallet, så, enär väl dock i de öfre lagren, dä dessa 

 utgöres af palissadparenkym, en saftströmning endast i mindre grad eger rum 

 genom de mot bladytan vinkelrätt stälda väggarne, och dessa likväl hos t. ex. 

 Polypodium serpens (Tab. III, fig. 16) äro fria från kloroplaster, torde kloro- 

 plasterna snarare af den anledning böra anses vara lagrade nära intercellular- 

 rummen, emedan gasutbytet vid assimilationsprocessen här försiggår lättast och 

 lifligast. 



Stärkelse-reaktion har jag funnit hos alla de blad, jag i detta afseendé 

 undersökt. Särskildt i de undre lagren är stärkelseinängden ofta mycket riklig, 



') E. Stahl: Ueber den Einfluss von Richtung und .Stärke der Beleuchtung auf einige 

 Bewegungserscheinungen im Pflanzenreiche, i Bot. Zeit. 1880, sp. 332. 



2 ) G. Habeklandt: Ueber das Assimilationssystem, i Ber. d. d. bot. Ges. Bd IV, s. 

 216-218. 



