40 



Axel Vinge. 



dessa. Bastlika epidermisceller förekomma endast midt öfver och under kärl- 

 knippena. Mesofyllagren äro "2 — 3; deras celler hafva temligen höga vertikala 

 utskott, men föga långa horisontala. Kärlknippena omgifvas icke af någon 

 förstå rkningsslida. Långa, borstlika, 2 — 3-celliga hår förekomma glest på bla- 

 dets undre sida. 



Pteris laciniata Wtlld. v. Ghiesbreghtii. Cellerna äro vanligen myc- 

 ket tunnväggiga. De öfre epidermiscellerna äro, sedda från bladytan (Tab. 

 I, fig. 9), af en mycket vexlande form; i olika rigtningar sträckta celler, hvil- 

 kas längd dock sällan är mer än 3 — 4 gånger så stor som bredden, förekomma 

 blandade med mer eller mindre qvadratiska. , Sidoväggarne äro starkt vågiga; 

 ytterväggen är temligen jemn och något förtjockad. Den inre väggen bär 3 — 5 

 breda utskott, hvilka upptaga ] / 2 — l U ft f cellhöjden. De undre epidermiscel- 

 lerna äro låga, utplattade och ännu mera än de öfre varierande till sin form. 

 Bastlika epidermisceller saknas helt och hållet. Klyföppningarna äro talrika 

 och hafva ett föga upphöjdt läge; vanligen äro de ovala, mest utvecklade i 

 klyföppningsspringans längdriktning. 



Mesofyllväfnailen utgöres af 3 — 4 cellager; mot bladkanterna äro lagren 

 färre, men vid de gröfre kärlknippena tillkomma ytterligare 1 — 2 lager. Väf- 

 naden är mycket lakunös, och mesofyllcellerna likna till formen i hufvudsak 

 de tunnbladiga Adiantum-artenias; dock äro de liksom epidermiscellerna i re- 

 geln föga sträckta. Inbugtningarna på sidoväggarne äro i alla lagren, men i 

 synnerhet i de undre, breda och djupa, och utskotten och cellkroppen hafva samma 

 bredd och höjd, liksom hos Adiantum-ax terna; deremot saknas nästan utan undan- 

 tag vertikala utskott på mesofyllcellerna. Bladen äro derför ock mycket tunna, 

 och i allmänhet upptager öfre epidermis ensam '/ 3 af tvärsnittet. Öfver och 

 under de gröfre kärlknippena är grundväfnaden kraftigare utvecklad, och cel- 

 lerna äro här mera sträckta och sluta tätare samman; de yttre af dem hafva 

 dcrtill svagt kollenkymatiskt förtjockade väggar. Någon tjockväggig slida om- 

 kring kärlknippena tinnes ej. 



Långa och grofva, utåt föga afsmalnande hår finnas på bada bladsidorna, 

 men talrikast pä den undre. De bestå af omkring 1 2 celler, hvilka hafva mycket 

 tunna väggar och ett tinkornigt innehåll, som visar en ytterst liflig rörelse. 

 Älven en och annan kloroplast finnes i dessa bårs celler, .lernte dessa längre 

 hår finnas mindre, 2 — 3-celliga klubbhår med föga uppsväld ändcell, bvilken 



