Bidrag till kännedomen om oranbunkarnea bladbyggnad. 41 



snart far ett gulbrunt innehall af metamorfoserad protoplasma. Båda slagen af 

 har förekomma huiVudsakligen på nerverna, men äfven emellan dem. 



I de öfre epidermiscellerna påträffas regelbundet en liten grupp af långa 

 oålformiga kristaller af oxalsyrad kalk. Äfven i de undre öfverhudscellerna sam! 



i inesotyllets celler finnas liknande, men mycket mindre och talrikare kristaller. 



Nephrodiurn velutinurn Hk. erinrar till bladets anatomi mycket om 

 Pteris lociniata v. GMesbregMii. Frän denna afviker densamma väsentligen 

 genom det mindre utvecklade, men tätare mesofyllet. Detta utgöres midt emel- 

 lan kärlknippena af blott ett cellager; närmare dessa tillkommer snart ett och 

 invid dem ytterligare, allt efter knippenas storlek, 1 — 2 lager. Invikningarna 

 på sidoväggarne äro smala, de öfre och undre väggarne äro nästan jemna. 

 Midt öfver och under de gröfre kärlknippena är, såsom hos anförda art, grund- 

 väfnaden kraftigåre; dess celler iiro här något tjockväggiga, dock icke kollenky- 

 matiskt förtjockade. Utskotten frän de öfre epidermiscellernas innervägg äro fä 

 och mycket låga. Klyföppningseellernas ryg.n-vägg är ofta jemte dess inre, 

 granncellerna tillhörande fortsättning starkt undulerad, och denna undulering 

 öfvergår ej sällan till duplikatur. 



Sma, kornlika kristaller (kalciumo.xalat) finnas åtminstone hos något äldre 

 blad i stor mängd i epidermiscellerna; de äro vanligen hopade vid den ända 

 af cellen, som vänder emot bladkanten. Stundom finner man ock jemte några 

 fa mindre en eller ett par större kristaller. 



Eår förekomma pä häda bladytorna, men särskildt i riklig mängd pä den 

 undre. De äro dels -2 — 3-celliga klubbhår (Tab. I, fig. 10/,-), alldeles lika 

 klubbhåren hos föregående art, dels längre 1 — 4-eelliya, tjockväggiga och spet- 

 Bade borsthår, hvilka senare mestadels äro att finna på nerverna. Slutligen 

 finnas äfven sma, encelliga, cylindriska glandelhår (Tab. 1, fig. K)///), bvilkas 

 Bekrei uppträder under kutikulan långs utefter nästan hela cellväggen, lemnande 

 endasl dess allra nedersta del fri. Sekretet utgöres af en eterisk olja, färgas 

 djupt rödl af alkannatinktur och löses i alkohol. 



Nephrodiurn molle Desv. och setigerurn Bakee v. ornatum Wall., 

 hvilkas mesofyll är -1 — 3 lagradt, samt paténs Desv. med :', i mesofyllager, 

 afvika Iran föregående Bamari väsentligasi deri, att di' vertikala utskotten på 

 epidermifl- och mesofyllcellerna äro tydligare och desto högre, ju Btörre antalei 



Lunds Oniv. Ar- kr. Tom, XXV. *> 



