44 Axel Vinge. 



heterophylla. Alla cellerna äro något gröfre och högre än hos Asplenium 

 Shepherdi, och mesofyllets celler hafva temligen väl utvecklade vertikala utskott. 

 Cellväggarne äro tjockare än hos nämnda samart, och utskottens ändväggar äro 

 vanligen ganska tydligt porösa. Hos hade denna och föregående art finnas ej 

 sällan i epidermiscellerna korta, stafformiga kristaller. 



Asplenium obtusifolium L. står på öfvergången från Adiantum-tyyen 

 till den för de tjockhladiga Asplenium-aitema utmärkande bladbyggnaden. 

 Emellan kärlknippena äro mesofyllagren 4 — 6; vid dessa åter går deras antal 

 ofta upp till 7 — 8. De öfre epidermiscellerna äro föga utbredda, och deras 

 inre utskott äro breda och låga; sällan äro de flera än två; ofta afsmalnar 

 cellen i sin helhet nedåt och antager trattform. Epidermiscellerna hafva sido- 

 väggarne undulerade på samma sätt som hos föregående art. Stundom inne- 

 hålla de kristaller. Endast vid de gröfre nerverna finnas klubbhår, af samma 

 form som hos de båda sist nämnda arterna. Mesofyllets celler äro föga ut- 

 plattade och, hafva korta utskott. Bladväfnaden är mycket tät i jemförelse med 

 A rfiantum-artem&s. 



Didymochlaena lunulata Desv. Med afseende på väfnadens täthet kan 

 denna art sägas stå midt emellan föregående art och Adiantum macrophyllum. 

 De öfre epidermiscellerna likna till formen snarast föregående arts, men äro 

 högre och hafva framför allt högre utskott från innerväggen (Tab. I, fig. 5); 

 dessa upptaga nemligen ofta ända till 2 / 3 af cellhöjdcn. Liksom hos några af 

 de föregående arterna äro dessa cellers sidoväggar utåt starkare undulerade, 

 hvarvid ytterväggen på de delar, som begränsas af utbugtningarna på sido- 

 väggarne, är svagare förtjoekad än på dess öfriga delar. Här finnas sålunda 

 i kanten af ytterväggen svagt utvecklade, breda och föga djupa porer. Meso- 

 fyllet är väsentligen bygdt som hos Adiantum macrophyllum; cellerna äro duck 

 mindre sträckta och deras utskott något kortare (Tab. I, figg. 7 och 8). Kärl- 

 knippet omgifves icke af någon tjockväggig cellslida; äfven de öfver och under 

 detsamma, belägna mesofyll- och epidermiscellerna afvika föga från de Öfriga 

 till sin byggnad. Klubbhår förekomma glest; andra hårbildningar finnas ej. 

 Kristaller saknas. 



Pellaea hastata Link. Liksom Asplenium obtusifolium står på öfver- 

 gången från Ad/aid «M-typen till den, som utmärker flertalet tjockhladiga Asple- 



