Bidrag till kännedomen om ornibunkarnos bladbyggnad. 47 



Dicksonia antarctica Labiix. Grundväfnaden är i hufvudsak bveed 

 som hos föregående art, dock något lakunösare och med tydligare utskott äfven 

 i vertikal rigtning; intercelTularstafvar finnas här i ytterst riklig mängd. I 

 närheten af kärlknippena visa det öfversta mesofyllagrets celler, såsom redan 

 Benze ') påpekat, en syag tendens till hypodermabildning: de sluta tätare 

 samman, äro större samt hafva något tjockare väggar och färre eller inga 

 kloroplaster. Epidermiscellerna äro regelbundel sträckta parallelt med nerverna, 

 och de öfre innehålla icke kloroplaster. De undre epidermiscellerna hafva 

 jemte det undre mesofvllets celler förvedade väggar. Äfven de intercellulära 

 utskotten visa en svag vedreaktion och äro mycket resistenta mot svafvelsyra 

 Till och med de öfre epidermiscellernas väggar kunna vara förvedade, men 

 alltid i myckel lägre grad än de undres. 



Nephrodium eflusum Bakek v. divergens är till sin bladbyggnad mycket 

 lik Davallia sfrit/tisu. Dock äro epidermiscellerna liksom hos Dicksonia antarctica 

 smalare och mera regelbundet sträckta, ungefär som hos flertalet Adiantum- 

 arter; di' öfres innervägg är stundom något bugtad, så att mycket låga utskott, 

 liknande dem som finnas hos Nephrodium velutimtm, uppkomma. Det inter- 

 cellulära systemet är något kraftigare utveckladt än hos Davallia strigosa; 

 redan i öfversta mesofyllagret motsvara invikningarna på tvenne granncellers 

 Bidoväggar hvarandra oftast till sitt läge samt äro inåt mot cellumen mera 

 rundade. Klyföppningar äro mycket mindre allmänna än hos nämnda art. 

 .leinte 2 — t-celliga, jemntjocka eller svagt klubblika hår finnaa encelliga glan- 

 delhår, alldeles lika de hos Nephrodium velutinum beskrifna. 



Asplenium nigripes Blume skiljer sig frän föregående art genom väf- 



nadens större lakunositet. Encelliga klubbhår finnas på öfre sidan samt der- 



jemte grofva penselhår på nerverna. På den undre bladsidan äro 3-celliga 

 klubbhår ej sällsynta. 



Lygodium scandens Sw . Cellerna äro icke sträckta. I öfrigt är denna 

 an närmast lik Nephrodium effusum r. divergens. KJyföppningarna hafva eti 

 mera upphöjd! läge, och deras granncellers innerväggar äro fasta vid dem ut- 

 efter en ofta myckel bugtad linie, som omvexlande närmar Big Bpringan och 



1 anf. st. s. 17. 



