Bidrag till kännedi o om ormbunkarnas bladbyggnad. *9 



hos Adiantum-artema finnas på bladets båda sidor bastlika epidermisceller, 

 bvilka här vanligen hafva et! slingrad! förlopp och i regeln förekomma endas! 

 i närheten af kärlknippena; dessa cellers membraner utgöras - utom kutikula- 

 öfverdraget af ren cellulosa. Af trikombildningar finnas endas! 2 3- 



celliga klubbhår. Mesofyllagren äro :! t. Vid den grofva medelnerven äro 

 öfverhudens och ett större eller mindre antal af grundväfnadens celler försedda 

 med tjockare och förvedade väggar. Liksom hos Davallia strigosa linnes här 

 dock icke någon tjockväggig cellslida omkring kärlknippena. 



Pteris longifolia L. och quadriaurita Retz. (sam! v. argyrea). De 

 öfre epidermiscellerna innehålla vida färre kloroplaster än hos föregående art. 

 Mesofyllagren äro 5- -6; i det öfversta lagret äro cellernas innerväggar starkare 

 bugtade och bilda låga utskott; i de följande äro de vertikala utskotten Lägre 

 och saknas vanligen helt och hallet på de understa lagrens celler. Väfnaden 

 är ganska lakunös; hos den förra arten ger ytsnitt genom understa mesofyllag- 

 ret en bild, som ganska mycket liknar en ytbild af mesofyllväfnaden hos Adi- 

 wntum cuneatum (Tab. 1, fig. i); hos den senare är väfnaden något tätare. 

 Omkring kärlknippena lins en föga tjockväggig cellslida. .leinte de hos häda 

 arterna allmänna klubbhåren finnas hos den senare pä bladets öfre sida pensel- 

 hår, nemligen dels på rachis et! dylikt vid hvarje småblads fästpunkt, dels ett 

 och annat på kemiernas gröfre nerver. Bastlika öfverbudsceller saknas. — 

 Pteris arguta Ajton har i hufvudsak samma bladbyggnad som Pteris qua- 

 driaurita. Pteris asperula Mooee liknar mera Pteris longifolia; verti- 

 kala cellutskott finnas på alla mesofyllagrens celler, och deras höjd är ungefär 

 lika med ' ... af Inda cellhöjden. De öfre lagrens celler äro något högre än de 

 undre>. Samma förhållande möter oss hos Pteris cretica L. och dess var. 

 albolineata. De öfre mesofyllcellerna äro här mindre utplattade än hos före- 

 gående arter; under kärlknippena finnas ofta I — "2 bastlika epidermisceller. 



Anemia Phyllitidis Sw. Bladbyggnaden är mycket lakunös, närmas! 



erinrande om förhållande! hos Pteris asperula men lösare än hos denna och 



med utskotl från det öfversta mesofyllagrets celler äfven i rigtning uppåt. Midi 

 öfver och under kärlknippena hafva några epidermis- och intill dem liggande 

 grundväfnadsceller starkt förtjockade väggar, hvilka dock visa reaktion på ren 

 cellulosa. Dessa epidermiscellers yttervägg är ojemn, försedd med vårtlika för- 

 tjockningar (Tab. I, Bg. 19). De öfriga epidermiscellerna hafva nästan jemna 



La Univ. Ajsskr. Tom. XXV. ' 



