64 Axel Vinge. 



Asplenium obtusatum Forst, påminner visserligen mycket om Asplc- 

 nium lucidum, men närmar sig å andra sidan äfven till Asplenium decussa- 

 tum. Mesofyllets lager äro 7 — 8. Det öfVersta af dessa visar blott en svag- 

 tendens till hypodermabildning. Förstärkningsslidan omkring kärlknippena är 

 ock endast obetydligt differentierad. 



Asplenium flaccidum Forst, kan på samma sätt med afseende på bla- 

 dets anatomiska byggnad uppställas som en öfvorgångsform från de förstnämnda 

 båda Asplenium-axterna, till Asplenium vulcanicum; likheten med Aspl. luci- 

 dum är dock större än med den senare. Porerna i kanten af epidermisceller- 

 nas yttervägg äro tydligare och mera skarpt begränsade än hos Aspl. lucidum. 

 Hypoderma är ntbildadt egentligen blott mot bladets kanter, men är här ofta 

 2 — 3-lagradt och dess celler tjockväggiga. Äfven på andra ställen kan dock 

 stundom en och annan cell ur det öfversta grund vä fnadslagrot hafva förtjockade 

 väggar. Mesofyllets cellväggar äro svagt förtjockade, och utskottens änd väggar 

 äro rikt försedda med porer; cellerna sjclfva äro klumpigt byggda, högre än 

 hos föregående arter och särskildt i öfversta lagret föga utplattade; de hafva 

 korta horisontala och äfven mycket låga vertikala utskott. 



Pellsea rotundifolia Hk. (Tab. Ill, ligg. 1— G). 



Om bladbyggnaden hos denna art kunna vi erhålla en ganska god före- 

 ställning genom att tänka oss, att hos Petliva hastata, som till sin bladanatomi 

 närmast öfverensstämmer med Adiantum macrophyllum, do öfre epidermisceller- 

 nas innervägg vore alldeles jemn, utan cellutskott, samt att mesofyllets celler 

 särskildt i de öfre lagren vore mindre utbredda, liksom från sidorna samman- 

 tryckta, så att de i det öfversta lagret fått en ungefär isodiainetrisk form, och att 

 slutligen i sammanhang härmed de vertikala och horisontala cellutskotten vore 

 tätare sammanträngda. 



Ofverhudcn är ganska skarpt skild från grund vä fnaden. Väl innehålla 

 epidermiscellerna ej få kloroplaster, men de äro vida lägre än mesofyllets celler, 

 och de öfre hafva, innerväggen jemn eller endast svagt nedåt hvälfd. De äro 

 temligen stora och platta, vanligen icke sträckta. Innerväggen är något för- 

 tjockad, ytterväggen är jemn och |>å de undre epidermiscellerna föga tjockare 



