• O Axel Vinge. 



försedda med porer; vid utbugtningarnas konvexa sidii fortsattes ytterväggens för- 

 tjockning bågformigt öfver på dein, men vid den konkava sidan är ytterväggen 

 delvis blott svagt förtjockad, sidoväggen går högre upp och sålunda uppkomma porer 

 i k;inren af ytterväggen, en vid hvarje utbugtning af sidoväggen (jfr Tab. III, 

 figg! LO— 1 :>; porerna äro dock hos Polypodium lapathifolium, hvilken dessa, afbild- 

 ningar tillhöra, störje och tydligare än hos Polypodium angustifolium). Från blad- 

 ytan sedda äro dessa porer något springformiga eller stundom nästan rundade. lik- 

 nande, oftast dock runda porer finnas älven på ytterväggens midt hos de epidermiscel- 

 ler på bladets undre sida, hvilka ligga i närheten af klyföppningarna samt omkring 

 ile grunda insänkningar af öfverhuden, vid hvilka kärlknippena sluta. Blad- 

 kantens epidermisceller äro rundtorn fcjockväggiga, och här hafva äfven några 

 grundväfriadsceller förtjockade väggar. Både epidermiscellernas och dessa grund- 

 väfnailseellers förtjockade väggar äro (ill större delen förvedade, och i synnerhet 

 är vedreaktionen stark i de undre epidermiscellernas yttervägg, svagare deremot 

 i de öfres. Innehållet i epidermiscellerna är visserligen klorofyllhaltigt, men 

 kloroplasterna äro mycket små och endast svagt grönfärgade. Cellkärnan är 

 vanligen rund, stundom dock till och med utdraget spolformig. Klyföppningarna 

 äro ovala och tunnväggiga med svag ytter- och innerlist samt hafva ett föga 

 upphöjdt läge. 2 — 3-celliga små klubbhår förekomma sällsynt. 



Mesofyllet är som nyss nämndes mycket storcelligt och bildar en mycket 

 tät väfnad. Det öfversta lagrets celler äro rika. pä kloroplaster och antingen 

 isodiametriska eller något sträckta vinkelrätt mot bladytan, sä. att deras höjd 

 ofta kan förhålla sig till bredden som 3 : 2, stundom till och med som "2 : I. Upp- 

 till sluta de tätt tillsamman med jemna kanter, nedåt afrundas de, och små 

 intercellularrum uppträda mellan dem. I de följande lagren blifva cellerna, 

 efter hand mera isodiametriska och intercellularrummeii allt större; de undre 

 lagrens celler äro rundade och förenade endast genom korta utskott från cell- 

 kroppen, hvilka i genomskärning äro vida mindre än eellkroppen sjell'; dylika 

 utskott rinnas hade i vertikal och horisontal rigtning. Mellanväggarne mellan 

 dessa utskott hafva liksom de större väggytor, med hvilka de öfre lagrens 

 celler gränsa intill hvarandra, porer i stor mängd. Förstärkningsslidan är 

 byggd |>ä samma sätt som hos Polypodium decurrens. 



Polypodium lapathifolium Lam. står mycket nära föregående art. Epi- 

 dermiscellerna äro dock högre, och deras yttervägg är ej sa starkt förtjockad 



