14 K. RYGH [1906 



meddelelser, jeg havde faaet om den bortførte del. I den tilbage- 

 staaende sydlige del fandtes i sydvest for den store kiste en række 

 mindre heller, lagte jevnt sammen i et horizontalt lag, omtr. 1,50 

 m, langt. Under disse var dog intet aabent rum, men halvt 

 optærede heller af fløsberg under hverandre og mellem disse i 

 gruset i forskjellig dybde endel brændte ben. Jeg forklarer 

 forholdet saaledes, at der ogsaa her ligesom tilfældet var i nogle 

 røser paa Todnes, har været lagt flere tykke dækheller af skifer 

 ovenpaa hverandre, og at disse, eftersom de forvitrede og opløstes, 

 har fyldt det mindre rum, som oprindelig var under dem, idet 

 ogsaa de støttende vægheller opløstes. At benstumperne fandtes 

 i flere lag af det opløste fløsberg, har sin analogi i, at der i røs 



VII paa Todnes ikke alene fandtes brændte ben i gravkammeret, 

 men ogsaa udenfor sidevæggene og ovenpaa dækhellen. 



I større afstand i sydvest for XIII laa en gruppe af 6 røser 

 nær sammen i en række, først en tilsyneladende meget høi og stor 

 og dernæst 5 lave. Den første (XIV) blev gjennemgravet fra vest- 

 siden af, hvor stenmassen viste sig meget stor og dyb. Længere 

 inde skraanede imidlertid bunden brat op som en glat, afrundet 

 bergflade, og ved midten var der kun et temmelig grundt lag af 

 stene ovenpaa berget. Der viste sig her tegn til, at der oprindelig 

 maatte have været et gravsted, som imidlertid maa være blevet 

 aldeles forstyrret ved en tidligere gravning, hvorved stenene maa 

 være blevne væltede udover, navnlig til den v^estlige side, hvortil 

 terrainet helder. Røsen har været lagt paa en rund bergknaus 

 ligesom flere andre af røserne i Holanmarken. Denne tidligere 

 gravning maa være foregaaet for lang tid siden, da overfladen nu 

 var helt tiljevnet med overgroet jord, og der var vokset op gran- 

 trær ovenpaa stenmassen paa vestsiden. 



