No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 13- 



konceptakler hos et par unge eksemplarer, som antagelig tilhører 

 samme form. Den ligner habituelt en noget spærretgrenet eller 

 forkrøblet f. clavulata og optræder talrigst under den form, som 

 nærmer sig L. solidum. Cfr. Fosl. Lithoth. Adr. Meer. t. I, fig. 

 16—17 og t. III, fig. 11—15. Der er endog mange eksemplarer, 

 som habituelt stemmer overens med den nærstaaende form af den 

 sidstnævnte art. Cfr. 1. c. t. I, fig. 18—20. Da de imidlertid fore- 

 kommer sammen med eksemplarer, som vokser paa andre gjen- 

 stande og udvikler basalskorpe eller er mere tætgrenede og utvil- 

 somt tilhører samme formserie som f. occidentalis, repræsenterer 

 de maaske kun en ekstrem variationsretning af denne form. Jeg 

 har dog henført nogle eksemplarer til L. solidum, uagtet en be- 

 stemt grænse ikke kan trækkes, og de er derfor tvilsomme. Under- 

 tiden nærmer f. occidenialis sig en mere tætgrenet og typisk f. 

 clavulata. Hos de fleste eksemplarer er en stor del af grentoppene 

 dels grundt cylindrisk aabne, dels og oftere næsten bæger- eller 

 tragtformig udvidet, undertiden uregelmæssig foldet. Dette er vist- 

 nok allid kun en følge af, at fremmede legemer paa grund af 

 særlige lokale forhold i stort antal fæster sig til grentoppene eller 

 disse gjennembores af orme eller andre lavere dyr, som bevirker 

 en udvikling af basalt hypothallium og delvis fri vekst omtrent 

 som hos L. Philipini f. crispata eller L. Millleri. Dette kan 

 endog blive saa udpræget, at formen undertiden let kan forveksles 

 med Lithoth. syntrophicum f. ruptilis. Imidlertid blir saadanne 

 aabne grentoppe ofte atter lukkede under fortsat tilvekst af plantens 

 vævlag. Grenene kan alter antage en normal form, naar aabningen 

 er grundt cylindrisk, derimod ikke naar den er udvidet, i hvilket 

 sidste tilfælde den undertiden lukkes ved at kanten vokser indover 

 og danner temmelig uregelmæssige folder. I mediansnit af saaledes 

 angrebne grene viser sig ofte et eller flere hulrum, som begrænses 

 af et fra et typisk medullært udgaaet basalt hypothallium med 

 derpaa udviklet normalt perithallium. Disse hulrum repræsenterer 

 tidligere aabne grentoppe, dels med, dels og oftest uden den op- 

 rindelig omsluttede gjenstand. Undertiden kan der under lignende 

 omstændigheder udvikles et basalt hypothallium fra et typisk peri- 

 thallag. Cfr. Siboga Exp. LXI, p. 28, fig. 12. Med hensyn til 



