78 OVE DAHL. BISKOP GUNNERUS. [1906 



bede med Tiden, hvorfor jeg gierne seer, at Hr. Sandberg med 

 mueligste Flid antager sig denne vigtige Sag. — — — 



M. F. Bang. 



917. 1774 d. 30. Juni. Conduite Liste over alle Gejstlige i Øst- 

 Finmarken fra 1ste Julii 1773— 30te Junii 1774. (StA.) 

 — — — Hr. Andreas Porsanger, Sogne- Præst til Wadsøe 

 og Waranger, Er, i henseende til sin Lærdom og Beqvemhed til at 

 lære baade Nordmænd og Finner, ret en duelig Finmarks- Præst. 

 Som Præst tænker Han at forrette sit Embede med en Fuldkom- 

 menhed uden Skrøbelighed, og derfor er, og vil være ustraffelig, 

 efter den Retfærdighed i Kongens Lov og Ritual. Som Christen 

 fejler Manden meget, baade i Tænke- og Leve-Maade, hvilket han 

 dog, saavidt jeg har kundet merke, ikke agter for nogen, i det 

 mindste ikke for nogen stor Fejl. G. Sandberg. 



918. Kopibog nr. 8, pag. 95. 

 1774 d. 9. Juli til Missions-Collegium fra M. F. Bang. 

 Da der i den latinske Skole ere indkomne adskillige fattige 

 Discipler, som have søgt om at indlemmes udi og nyde hielp til 

 Klæder og Bøger af Seminarii Cassa, saa maa jeg herved ærbø- 

 digst forespørge, om ikke disse og andre fattige Discipler, som nu 

 ere eller maatte indkomme i Skolen, og befindes af god Opførsel 

 og beqvemme Genier, maatte i Ov^erenstemmelse med allernaadigst 

 Rescr. af 24 Maii 1754, ligesom før, aarlig efter deres Trang, saa 

 længe de sig her i Skolen opholde, nyde en hielp og understyttelse 

 af Seminarii Cassa, og naar de komme til Academiet, den hielp, 

 som allernaadigst Rescr. af 17 octobr: 1758 forunder Seminaristerne, 

 uagtet den lappiske Docentis Plads herefter skulde som ufornøden 

 gaae ind. Dette er saa meget meere nødvendigt, som den latinske 

 Skole her er overmaade fattig paa Stipendia til trængende Disciplers 

 understyttelse, og Studenternes .antall af adskillige aarsager her alt 

 for meget har aftaget. Da Nordland og Finmarken er et haardt 

 Land, og dets Stationer smaa og ubetydelige, som bemidlede eller 

 andre Studenter, der paa anden maade kan sig udveye, nødig vil 

 tage hen til, var det got, at man til alle Tider kunde have visse 



